OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# mustie
## Català
### Verb

mustie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mustiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mustiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mustiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·e (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimstu)
* Anagrames: musteí, situem
# mustiaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾi.əm/, occidental /mus.ti.aˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

mustiaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·rí·em (5)
* Anagrama: immutaries
# musties
## Català

   * Pronúncia: oriental /musˈti.əs/, occidental /musˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

musties
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de mustiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·es (3)
* Anagrames: mussite, musteís
# mustià
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

mustià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·à (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimstu)
* Anagrama: situam
# mustiàssim
## Català
### Verb

mustiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·às·sim (4)
* Anagrama: immutassis
# mustiarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾi.ən/, occidental /mus.ti.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

mustiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ri·en (5)
* Anagrames: miniatures, miniaturés, minutaries
# mustiïs
## Català

   * Pronúncia: /musˈti.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

mustiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ïs (3)
* Anagrames: mussiti, mussití
# mustiant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.tiˈan/ balear /mus.tiˈant/, /mus.tiˈan/ Occidental: nord-occidental /mus.tiˈan/ valencià /mus.tiˈant/, /mus.tiˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

mustiant
* Gerundi del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ant (3)
* Anagrama: minutats
# mustiessin
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mustiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·es·sin (4)
* Anagrames: minutessis, musteïssin
# mustiaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾas/, occidental /mus.ti.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

mustiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ràs (4)
* Anagrames: aturàssim, aürtàssim, mussitara, mussitarà, tramàssiu
# mustiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈa.ɾəm/, occidental /mus.tiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mustiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mustiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·à·rem (4)
* Anagrames: immutar-se, immutares
# mustiats
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

mustiats
* Participi masculí plural del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ats (3)
* Anagrama: mussitat
# mustiàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.tiˈa.βəm/, balear /mus.tiˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /mus.tiˈa.βem/ valencià /mus.tiˈa.vem/, /mus.tiˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

mustiàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·à·vem (4)
* Anagrama: immutaves
# mustiéssim
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

mustiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·és·sim (4)
* Anagrames: immutessis, musteíssim
# mustiïn
## Català

   * Pronúncia: /musˈti.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

mustiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mustiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ïn (3)
* Anagrama: minutis
# mustiàssem
## Català
### Verb

mustiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·às·sem (4)
* Anagrama: immutasses
# mustieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.tiˈɛw/ balear /mus.tiˈəw/, /mus.tiˈɛw/ Occidental: /mus.tiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mustieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mustiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mustiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·eu (3)
* Anagrama: musteïu
# musteísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.səw/, occidental /mus.teˈi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

musteísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ís·seu (4)
* Anagrama: mustiésseu
# musteïssin
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.sin/, occidental /mus.teˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

musteïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ïs·sin (4)
* Anagrames: minutessis, mustiessin
# musteiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tə.iˈɾas/, occidental /mus.te.iˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

musteiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·ràs (4)
* Anagrames: aturéssim, aürtéssim, mussitaré, mustiares, traméssiu, tussaríem
# musteïssis
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.sis/, occidental /mus.teˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

musteïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ïs·sis (4)
* Anagrama: mustiessis
# musteíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.sim/, occidental /mus.teˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

musteíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ís·sim (4)
* Anagrames: immutessis, mustiéssim
# musteíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.siw/, occidental /mus.teˈi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

musteíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ís·siu (4)
* Anagrama: mustiéssiu
# musteiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tə.iˈɾi.ə/, occidental /mus.te.iˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

musteiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de musteir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·ri·a (5)
* Anagrama: situaríem
# musteís
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈis/, occidental /mus.teˈis/
   * Rimes: -is

### Verb

musteís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ís (3)
* Anagrames: mussite, musties, mustiés
# musteíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.səm/, occidental /mus.teˈi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

musteíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ís·sem (4)
* Anagrames: immutesses, mustiéssem
# musteiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tə.iˈɾi.əs/, occidental /mus.te.iˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

musteiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·ri·es (5)
* Anagrama: meritéssiu
# musteïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.səs/, occidental /mus.teˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

musteïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ïs·ses (4)
* Anagrama: mustiesses
# musteirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.təjˈɾɛm/ balear /mus.təjˈɾəm/, /mus.təjˈɾɛm/ Occidental: /mus.tejˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

musteirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·rem (4)
* Anagrama: emmusteir
# musteïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.sən/, occidental /mus.teˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

musteïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ïs·sen (4)
* Anagrames: minutesses, mustiessen
# musteiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tə.iˈɾan/, occidental /mus.te.iˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

musteiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·ran (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnrstu)
* Anagrames: instaurem, minutares, muntaries, mustiaren
# musteïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.ɾəs/, occidental /mus.teˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

musteïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ï·res (4)
* Anagrames: treméssiu, tremísseu
# musteïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.əs/, occidental /mus.teˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

musteïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ï·es (4)
* Anagrames: metéssiu, teméssiu
# musteïda
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.ðə/, occidental /mus.teˈi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

musteïda
* Participi femení singular del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ï·da (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeimstu)
* Anagrama: estudiam
# musteïu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈiw/, occidental /mus.teˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

musteïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de musteir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb musteir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ï·u (4)
* Anagrama: mustieu
# musteirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tə.iˈɾa/, occidental /mus.te.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

musteirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·i·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimrstu)
* Anagrames: mustiaré, situarem, situàrem
# musteïm
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈim/, occidental /mus.teˈim/
   * Rimes: -im

### Verb

musteïm
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de musteir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb musteir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ïm (3)
* Anagrames: immutes, immutés, mustiem, mutisme
# musteírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.ɾəm/, occidental /mus.teˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

musteírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·í·rem (4)
* Anagrama: emmusteir
# mustigaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.ɣəˈɾi.əs/, occidental /mus.ti.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

mustigaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ga·ri·es (5)
* Anagrama: artiguéssim
# musteïa
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi.ə/, occidental /mus.teˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

musteïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de musteir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·ï·a (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeimstu)
* Anagrames: amisteu, autisme, estimau, matiseu, tamiseu
# mustigares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈɣa.ɾəs/, occidental /mus.tiˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

mustigares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de mustigar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ga·res (4)
* Anagrama: traguéssim
# musteí
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.təˈi/, occidental /mus.teˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

musteí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de musteir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de musteir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·te·í (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimstu)
* Anagrames: mustie, situem
# mustigaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈɣa.ɾən/, occidental /mus.tiˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

mustigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mustigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ga·ren (4)
* Heterograma de 10 lletres (aegimnrstu)
* Anagrames: argumentis, transiguem
# mustigarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.ti.ɣəˈɾɛm/ balear /mus.ti.ɣəˈɾəm/, /mus.ti.ɣəˈɾɛm/ Occidental: /mus.ti.ɣaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

mustigarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de mustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·ga·rem (4)
* Anagrama: emmustigar
# mustigàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈɣa.ɾəm/, occidental /mus.tiˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mustigàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mustigar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·gà·rem (4)
* Anagrama: emmustigar
# llura
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎu.ɾə/

### Adjectiu

llura f. ‎(plural llures)
* (col·loquial, septentrional) Forma femenina de llur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ra (2)
* Anagrames: llaur, rulla, rullà, ullar
# llures
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎu.ɾəs/

### Adjectiu

llures f. pl.
* Forma plural de llura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·res (2)
* Anagrames: lluers, rulles, rullés, surell
# arrossegaien
## Català
### Verb

arrossegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·ga·ien (5)
* Anagrama: esgraonaries
# arrosseguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.sim/ balear /ə.ro.səˈɣe.sim/, /ə.ru.səˈɣe.sim/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrosseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gués·sim (5)
* Anagrama: arrisseguéssom
# arrossegués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣes/ balear /ə.ro.səˈɣes/, /ə.ru.səˈɣes/ Occidental: /a.ro.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrossegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gués (4)
* Anagrama: arroguesses
# arrosseguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣi/ balear /ə.ro.səˈɣi/, /ə.ru.səˈɣi/ Occidental: /a.ro.seˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrosseguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·guí (4)
* Anagrames: irrogàsseu, irroguessa
# arrosseguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.siw/ balear /ə.ro.səˈɣe.siw/, /ə.ru.səˈɣe.siw/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrosseguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gués·siu (5)
* Anagrama: arrisseguéssou
# arrosseguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsɛ.ɣən/ balear /ə.roˈsə.ɣən/, /ə.ruˈsɛ.ɣən/ Occidental: /a.roˈse.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

arrosseguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrossegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·guen (4)
* Anagrames: arroguessen, arronsegués
# arrosseguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣɛm/ balear /ə.ro.səˈɣəm/, /ə.ru.səˈɣɛm/ Occidental: /a.ro.seˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrosseguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrossegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·guem (4)
* Anagrama: arroguéssem
# arrossegats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣats/ balear /ə.ro.səˈɣats/, /ə.ru.səˈɣats/ Occidental: /a.ro.seˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrossegats
* Participi masculí plural del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gats (4)
* Anagrames: esgrassotar, garrotasses
# arrossegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣɛw/ balear /ə.ro.səˈɣəw/, /ə.ru.səˈɣɛw/ Occidental: /a.ro.seˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrossegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrossegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gueu (4)
* Anagrama: arroguésseu
# arrossegat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣat/ balear /ə.ro.səˈɣat/, /ə.ru.səˈɣat/ Occidental: /a.ro.seˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrossegat
* Participi masculí singular del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gat (4)
* Anagrama: garrotessa
# arrosseguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsɛ.ɣin/ balear /ə.roˈsə.ɣin/, /ə.ruˈsɛ.ɣin/ Occidental: /a.roˈse.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

arrosseguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·guin (4)
* Anagrames: arroguessin, gorrinàsseu
# arrossegues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsɛ.ɣəs/ balear /ə.roˈsə.ɣəs/, /ə.ruˈsɛ.ɣəs/ Occidental: /a.roˈse.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

arrossegues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrossegar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gues (4)
* Anagrama: arroguesses
# arrosseguegués
## Català
### Verb

arrosseguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gue·gués (5)
* Anagrama: esgarreguéssou
# arrosseguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.sən/ balear /ə.ro.səˈɣe.sən/, /ə.ru.səˈɣe.sən/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrosseguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gues·sen (5)
* Anagrama: arronseguesses
# arrosseguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsɛ.ɣis/ balear /ə.roˈsə.ɣis/, /ə.ruˈsɛ.ɣis/ Occidental: /a.roˈse.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

arrosseguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·guis (4)
* Anagrama: arroguessis
# arrossegue
## Català
### Verb

arrossegue
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gue (4)
* Anagrames: rossegareu, rossegàreu
# arrossegui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsɛ.ɣi/ balear /ə.roˈsə.ɣi/, /ə.ruˈsɛ.ɣi/ Occidental: /a.roˈse.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

arrossegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrossegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gui (4)
* Anagrames: irrogàsseu, irroguessa
# arrossegant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣan/ balear /ə.ro.səˈɣant/, /ə.ru.səˈɣan/ Occidental: nord-occidental /a.ro.seˈɣan/ valencià /a.ro.seˈɣant/, /a.ro.seˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrossegant
* Gerundi del verb arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·gant (4)
* Anagrama: garrotassen
# arrossegares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.ɾəs/ balear /ə.ro.səˈɣa.ɾəs/, /ə.ru.səˈɣa.ɾəs/ Occidental: /a.ro.seˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrossegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·se·ga·res (5)
* Anagrama: arrossegar-se
# rosseguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣe.sim/ balear /ro.səˈɣe.sim/, /ru.səˈɣe.sim/ Occidental: /ro.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rosseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·gués·sim (4)
* Anagrama: somriguesses
# rossegaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.sə.ɣəˈɾas/ balear /ro.sə.ɣəˈɾas/, /ru.sə.ɣəˈɾas/ Occidental: /ro.se.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

rossegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de rossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·ga·ràs (4)
* Anagrama: arrogasses
# rossegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣa.ɾəw/ balear /ro.səˈɣa.ɾəw/, /ru.səˈɣa.ɾəw/ Occidental: /ro.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

rossegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rossegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·gà·reu (4)
* Anagrama: arrossegue
# rossegada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣa.ðə/ balear /ro.səˈɣa.ðə/, /ru.səˈɣa.ðə/ Occidental: /ro.seˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

rossegada
* Participi femení singular del verb rossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·ga·da (4)
* Anagrama: agradoses