OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# despenjarívem
## Català
### Verb

despenjarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de despenjar.

#### Variants

* despenjaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ja·rí·vem (5)
# despenjàvom
## Català
### Verb

despenjàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despenjar.

#### Variants

* despenjàiem, despenjàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·jà·vom (4)
# despenjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pəɲ.ʒəˈɾi.ən/, occidental /des.peɲ.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

despenjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despenjar.

#### Variants

* despenjariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ja·ri·en (5)
# despenjavi
## Català
### Verb

despenjavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de despenjar.

#### Variants

* despenjaia, despenjava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ja·vi (4)
# despengeguesses
## Català
### Verb

despengeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despenjar.

#### Variants

* despengessis, despengesses, despenjassis, despenjasses, despenjares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ge·gues·ses (5)
# rega
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.ɣə/, /ˈrɛ.ɣə/, occidental /ˈre.ɣa/
   * Rimes: -eɡa
   * Etimologia: Del gàl·lic *rica, del protocèltic *ɸrikā, segle XII.

### Nom

rega m. ‎(plural regues)
* solc
* Ratlla en teixits de punt, especialment mitges, produïda per malles escorregudes.

#### Compostos i expressions

* Pensar-se, o creure's, que tenim una rega a l'hort! - creure's que som rics i tenim de tot!

### Verb

rega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de regar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb regar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga (2)
* Anagrames: Àger, agre, areg

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# regues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.ɣəs/, /ˈrɛ.ɣəs/, occidental /ˈre.ɣes/
   * Rimes: -eɡes

### Nom

regues m. pl.
* Forma plural de rega.

### Verb

regues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de regar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* [2] reguis, regos

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gues (2)
# regar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa/ valencià /reˈɣaɾ/, /reˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: regà
   * Etimologia: Del llatí rigāre, segle XIV. A la vocal rizotònica ǐ li correspon l’antic /ə/, però es va tancar /e/ per analogia amb rec, rega i altres verbs com segar, negar, pregar.

### Verb

regar trans.
* Vessar aigua sobre un camp de conreu o sobre una planta.
* Canalitzar un líquid perquè circuli arribant a més d'un punt.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rego, rega, reguem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* aspergir, irrigar, mullar, sucar
* esquitxar, ruixar

#### Traduccions

* Alemany: gießen $^{(de)}$
* Anglès: water $^{(en)}$, irrigate $^{(en)}$
* Àrab: سَقَى‎ $^{(ar)}$
* Armeni: ջրել $^{(hy)}$ ‎(djrel)
* Castellà: regar $^{(es)}$
* Danès: vande $^{(da)}$
* Eslovac: zavlažovať $^{(sk)}$
* Eslovè: zalivati $^{(sl)}$, zaliti $^{(sl)}$
* Esperanto: akvumi $^{(eo)}$
* Estonià: kastma $^{(et)}$
* Finès: kastella $^{(fi)}$
* Francès: arroser $^{(fr)}$
* Friülà: inrigâ $^{(fur)}$
* Gallec: regar $^{(gl)}$, augar $^{(gl)}$
* Gal·lès: dyfrio $^{(cy)}$
* Grec: ποτίζω $^{(el)}$ ‎(potizo)
* Grec antic: ἄρδω $^{(grc)}$ ‎(árdō)
* Hebreu: הִשְׁקָה‎ $^{(he)}$
* Hongarès: öntöz $^{(hu)}$
* Indonesi: siram $^{(id)}$
* Irlandès: uiscigh $^{(ga)}$
* Islandès: vökva $^{(is)}$
* Italià: irrigare $^{(it)}$, annaffiare $^{(it)}$
* Llatí: irrigare $^{(la)}$
* Neerlandès: water geven $^{(nl)}$
* Polonès: podlewać $^{(pl)}$, podlać $^{(pl)}$
* Portuguès: regar $^{(pt)}$, aguar $^{(pt)}$
* Romanès: uda $^{(ro)}$, iriga $^{(ro)}$
* Rus: полива́ть $^{(ru)}$ ‎(polivat), поли́ть $^{(ru)}$ ‎(polit)
* Serbocroat: zalevati $^{(sh)}$
* Suec: vattna $^{(sv)}$
* Tagal: magdilig $^{(tl)}$
* Tai: รดน้ำ $^{(th)}$
* Turc: sulamak $^{(tr)}$
* Txec: zalít $^{(cs)}$, zalévat $^{(cs)}$
* Volapük: vatön $^{(vo)}$
* Xinès: 澆水 $^{(zh)}$ ‎(浇水, jiāoshuǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gar (2)
* Anagrames: agrer, gerra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: regar
* ↑ Coromines, Joan. «DECat. VII, 203b34-47». A: Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1980-1991.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \reˈɣaɾ\
       Americà: alt /reˈɡaɾ/, baix \reˈɣaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

regar ‎(present riego, passat regué, futur regaré)
* regar

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gar (2)
# reguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈre.ɣin/
   * Rimes: -eɡin

### Verb

reguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb regar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb regar.

#### Variants

* [1] reguen
* [2] reguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guin (2)
* Heterograma de 6 lletres (eginru)
* Anagrames: riguen, rugien, ungiré, urgien
# reguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈre.ɣis/
   * Rimes: -eɡis

### Verb

reguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* regues, regos

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guis (2)
* Heterograma de 6 lletres (egirsu)
* Anagrames: guiers, rigues, rigués, rugies, seguir, urgies
# reguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.ɣən/, occidental /ˈre.ɣen/
   * Rimes: -eɡen

### Verb

reguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de regar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb regar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb regar.

#### Variants

* [2] reguin
* [3] reguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guen (2)
# regui
## Català

   * Pronúncia: /ˈre.ɣi/
   * Rimes: -eɡi

### Verb

regui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de regar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb regar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb regar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb regar.

#### Variants

* [1] rego, regue, reg
* [2] regue, rego
* [3] regue, rego
* [4] regue

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gui (2)
* Anagrames: gireu, guier, rigué
# rego
## Català

   * Pronúncia: central /ˈre.ɣu/, occidental /ˈre.ɣo/

### Verb

rego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de regar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb regar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* [1] regue, regui, reg
* [2] regui, regue
* [3] regui, regue

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·go (2)
* Anagrames: ergo, erog, ogre, Rogé

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.ɡoː/

### Verb

regō ‎(1a present$^?$), regis ‎(2a present), regere ‎(infinitiu), rēxī ‎(perfet), rēctum ‎(supí)
* dirigir, jo dirigeixo
* governar, jo governo
* guiar, jo guio

#### Sinònims

* ordino

#### Derivats

| corrigō dīrigō ērigō excorrigo | pergō porrigō regibilis surgō |
# vengis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒis/ balear /ˈveɲ.ʒis/, /ˈvɛɲ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒis/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒis/, /ˈbeɲ.d͡ʒis/

### Verb

vengis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb venjar.
# venja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒə/ balear /ˈveɲ.ʒə/, /ˈvɛɲ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒa/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒa/, /ˈbeɲ.d͡ʒa/

### Verb

venja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de venjar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb venjar.
# venges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒəs/ balear /ˈveɲ.ʒəs/, /ˈvɛɲ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒes/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒes/, /ˈbeɲ.d͡ʒes/
   * Rimes: -eɲdʒes

### Verb

venges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de venjar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb venjar.
# vengi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒi/ balear /ˈveɲ.ʒi/, /ˈvɛɲ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒi/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒi/, /ˈbeɲ.d͡ʒi/

### Verb

vengi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de venjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb venjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb venjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb venjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·gi (2)
* Anagrama: vegin
# vengin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒin/ balear /ˈveɲ.ʒin/, /ˈvɛɲ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒin/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒin/, /ˈbeɲ.d͡ʒin/

### Verb

vengin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb venjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb venjar.
# vengen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒən/ balear /ˈveɲ.ʒən/, /ˈvɛɲ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒen/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒen/, /ˈbeɲ.d͡ʒen/

### Verb

vengen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de venjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb venjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb venjar.
# venjo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbeɲ.ʒu/ Occidental: nord-occidental /ˈbeɲ.d͡ʒo/ valencià /ˈveɲ.d͡ʒo/, /ˈbeɲ.d͡ʒo/

### Verb

venjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de venjar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb venjar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb venjar.
# avesin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zin/ balear /əˈvə.zin/, /əˈvɛ.zin/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.zin/ valencià /aˈve.zin/, /aˈβe.zin/

### Verb

avesin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avesar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·sin (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinsv)
* Anagrames: avines, avinés, avisen, envaís, enviàs, esvaní, niaves, vanise, vesina
# avesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zə/ balear /əˈvə.zə/, /əˈvɛ.zə/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.za/ valencià /aˈve.za/, /aˈβe.za/

### Verb

avesa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de avesar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·sa (3)
# avesi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zi/ balear /əˈvə.zi/, /əˈvɛ.zi/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.zi/ valencià /aˈve.zi/, /aˈβe.zi/
   * Rimes: -ezi

### Verb

avesi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avesar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·si (3)
* Anagrames: avies, aviés, àvies, avise, esvaí, seïva
# avesis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zis/ balear /əˈvə.zis/, /əˈvɛ.zis/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.zis/ valencià /aˈve.zis/, /aˈβe.zis/

### Verb

avesis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·sis (3)
* Anagrames: avises, avisés, esvaís, sàvies
# aveses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zəs/ balear /əˈvə.zəs/, /əˈvɛ.zəs/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.zes/ valencià /aˈve.zes/, /aˈβe.zes/

### Verb

aveses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avesar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·ses (3)
# avesen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβe.zən/ balear /əˈvə.zən/, /əˈvɛ.zən/ Occidental: nord-occidental /aˈβe.zen/ valencià /aˈve.zen/, /aˈβe.zen/

### Verb

avesen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avesar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avenes
# vesar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈza/, balear /vəˈza/ Occidental: nord-occidental /beˈza/ valencià /veˈzaɾ/, /beˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: basà, basar, besà, besar, vesà
   * Etimologia: Variant paral·lela de avesar.

### Verb

vesar trans.
* (antic) Forma alternativa de avesar ‎(«acostumar»).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: veso, vesa, vesem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sar (2)
* Anagrames: raves, serva, vares, varés, versa, versà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# intersectares
## Català
### Verb

intersectares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·res (5)
# intersectant
## Català
### Verb

intersectant
* Gerundi del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tant (4)
# intersectada
## Català
### Verb

intersectada
* Participi femení singular del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·da (5)
# intersectava
## Català
### Verb

intersectava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·va (5)
# intersecten
## Català
### Verb

intersecten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ten (4)
# intersectaríem
## Català
### Verb

intersectaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·rí·em (6)
# intersectarà
## Català
### Verb

intersectarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·rà (5)
# intersecteu
## Català
### Verb

intersecteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intersectar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intersectar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·teu (4)
# intersectis
## Català
### Verb

intersectis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tis (4)
# intersectin
## Català
### Verb

intersectin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intersectar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tin (4)
# intersectaves
## Català
### Verb

intersectaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ves (5)
# intersectéssem
## Català
### Verb

intersectéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tés·sem (5)
# intersectaries
## Català
### Verb

intersectaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ri·es (6)
# intersectessin
## Català
### Verb

intersectessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tes·sin (5)
# intersectaríeu
## Català
### Verb

intersectaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·rí·eu (6)
# intersectesses
## Català
### Verb

intersectesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tes·ses (5)
# intersectareu
## Català
### Verb

intersectareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·reu (5)
# intersectarem
## Català
### Verb

intersectarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·rem (5)
# intersectés
## Català
### Verb

intersectés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tés (4)
# intersectéssiu
## Català
### Verb

intersectéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tés·siu (5)
# intersectaràs
## Català
### Verb

intersectaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ràs (5)
# intersectàreu
## Català
### Verb

intersectàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tà·reu (5)
# intersectàveu
## Català
### Verb

intersectàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tà·veu (5)
# intersectàrem
## Català
### Verb

intersectàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tà·rem (5)
# intersectades
## Català
### Verb

intersectades
* Participi femení plural del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·des (5)
# intersectats
## Català
### Verb

intersectats
* Participi masculí plural del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tats (4)
# intersectem
## Català
### Verb

intersectem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de intersectar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb intersectar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tem (4)
# intersectaran
## Català
### Verb

intersectaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ran (5)
# intersecto
## Català
### Verb

intersecto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·to (4)
# intersectaria
## Català
### Verb

intersectaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intersectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ri·a (6)
# intersectessen
## Català
### Verb

intersectessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tes·sen (5)
# intersectí
## Català
### Verb

intersectí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tí (4)
# intersectarien
## Català
### Verb

intersectarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ri·en (6)
# intersectat
## Català
### Verb

intersectat
* Participi masculí singular del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tat (4)
# intersectésseu
## Català
### Verb

intersectésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tés·seu (5)
# intersectéssim
## Català
### Verb

intersectéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tés·sim (5)
# intersectaren
## Català
### Verb

intersectaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ren (5)
# intersectaven
## Català
### Verb

intersectaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ven (5)
# intersectes
## Català
### Verb

intersectes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tes (4)
# intersectessis
## Català
### Verb

intersectessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersectar.

#### Variants

* intersectesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tes·sis (5)
# intersectaré
## Català
### Verb

intersectaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ta·ré (5)
# intersectàvem
## Català
### Verb

intersectàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·tà·vem (5)
# intersecti
## Català
### Verb

intersecti
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intersectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intersectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intersectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·sec·ti (4)
# castellane
## Llatí

   * Pronúncia: /kas.tɛlˈlaː.nɛ/

### Adjectiu

castellāne
* vocatiu masculí singular de castellānus
# castellanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kas.teˈʎa.nas/, meridional /kah.teˈʝa.nah/
       Americà: alt /k(a)s.teˈʝa.nas/, baix /kah.teˈʝa.nah/, austral \kah.teˈʒa.nas\
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

castellanas f. pl.
* forma plural de castellana

### Nom

castellanas f. pl.
* forma plural de castellana

## Llatí

   * Pronúncia: /kas.tɛlˈlaː.naːs/

### Adjectiu

castellānās
* acusatiu femení plural de castellānus
# castellanarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kas.tɛl.laːˈnaː.rʊm/

### Adjectiu

castellānārum
* genitiu femení plural de castellānus
# castellanum
## Llatí

   * Pronúncia: /kas.tɛlˈlaː.nʊm/

### Adjectiu

castellānum
* nominatiu neutre singular de castellānus
* vocatiu neutre singular de castellānus
* acusatiu masculí singular de castellānus
* acusatiu neutre singular de castellānus
# castellanam
## Llatí

   * Pronúncia: /kas.tɛlˈlaː.nam/

### Adjectiu

castellānam
* acusatiu femení singular de castellānus