OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anguniejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.e.ʒaˈɾi.a/, valencià /aŋ.ɡu.ni.e.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anguniejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de anguniejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anguniejar.
# anguniejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.e.ʒaˈɾi.en/, valencià /aŋ.ɡu.ni.e.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anguniejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anguniejar.
# anguniejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.e.ʒaˈɾi.es/, valencià /aŋ.ɡu.ni.e.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anguniejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de anguniejar.
# anguniejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa.ɾən/ balear /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa.ɾən/, /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa.ɾen/, valencià /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

anguniejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anguniejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# anguniejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.e.ʒaˈɾan/, valencià /aŋ.ɡu.ni.e.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anguniejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anguniejar.
# anguniejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾəw/, /əŋ.ɡu.ni.ə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.e.ʒaˈɾew/, valencià /aŋ.ɡu.ni.e.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anguniejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anguniejar.
# anguniejara
## Català
### Verb

anguniejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# apassioneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈnɛw/, occidental /a.pa.si.oˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apassioneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apassionar.
    [Vosaltres/vós] apassioneu o apassionau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    [Que vosaltres/vós] apassioneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apassionar.
    Apassioneu o apassionau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* apassionegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# apassionen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.siˈo.nən/, occidental /a.pa.siˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

apassionen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apassionar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    [Que ells/elles/vostès] apassionin o apassionen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apassionar.
    Apassionin o apassionen [ells/elles/vostès].
# apassionessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈne.sən/, occidental /a.pa.si.oˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apassionessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    [Ells/elles/vostès] apassionessin, apassionessen, apassionassen, apassionassin o apassionaren.

#### Sinònims

* apassioneguessen, forma col·loquial.
# apassionesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈne.səs/, occidental /a.pa.si.oˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apassionesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    [Tu] apassionessis, apassionesses, apassionasses, apassionassis o apassionares.

#### Sinònims

* apassioneguesses, forma col·loquial.
# apassionessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈne.sis/, occidental /a.pa.si.oˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apassionessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    [Tu] apassionessis, apassionesses, apassionasses, apassionassis o apassionares.
# apassionessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈne.sə/, occidental /a.pa.si.oˈne.sa/
       Informal: /a.pa.si.oˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

apassionessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] apassionés, apassionàs o apassionara.
# apassionessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.si.uˈne.sin/, occidental /a.pa.si.oˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apassionessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    [Ells/elles/vostès] apassionessin, apassionessen, apassionassen, apassionassin o apassionaren.
# apassiones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.siˈo.nəs/, occidental /a.pa.siˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

apassiones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apassionar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apassionar.
    [Que tu] apassionis o apassiones; [tu] no apassionis o apassiones.
# apassionessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.si.uˈne.si/, balear /ə.pə.si.uˈne.si/ alguerès /a.pa.si.uˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

apassionessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] apassionés, apassionàs o apassionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassionar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] apassionés, apassionàs o apassionara.
# antedatàreu
## Català
### Verb

antedatàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de antedatar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
# antedatà
## Català
### Verb

antedatà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de antedatar.
# antedatàrem
## Català
### Verb

antedatàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de antedatar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
# antedatis
## Català
### Verb

antedatis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb antedatar.

### Miscel·lània

* Anagrama: intestada
# antedato
## Català
### Verb

antedato
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de antedatar.
# antedatàssem
## Català
### Verb

antedatàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
# antedatàsseu
## Català
### Verb

antedatàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb antedatar.
# antedati
## Català
### Verb

antedati
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de antedatar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb antedatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb antedatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb antedatar.
# anarhia
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

anarhia
* nominatiu i acusatiu definit singular de anarhie
# anarhii
## Romanès
### Nom

anarhii
* genitiu i datiu indefinit singular de anarhie
# anares
## Català
### Verb

anares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de anar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·res (3)
* Anagrames: ansaré, aranès, aranés, arenàs, sanaré
# anarhie
## Romanès

   * Pronúncia: /a.narˈhi.e/
   * Etimologia: Del francès anarchie.

### Nom

anarhie f. ‎(sense plural)
* anarquia

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | anarhie | anarhia | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unei) | anarhii | anarhiei | | - | - |
| Vocatiu | | anarhie | anarhie | | - | - |
# anarhism
## Romanès
### Nom

anarhism n. ‎(sense plural)
* anarquisme

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | anarhism | anarhismul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | anarhism | anarhismului | | - | - |
| Vocatiu | | anarhismule, anarhisme | anarhismule, anarhisme | | - | - |
# anarhisme
## Romanès
### Nom

anarhisme
* vocatiu singular de anarhism
# anarem
## Català
### Verb

anarem
* (col·loquial balear, valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·rem (3)
* Anagrames: amaner, amaren, arenam, emanar, manaré, manera, menara, menarà
# anaren
## Català
### Verb

anaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de anar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·ren (3)
* Anagrames: ànnera, renana
# anarhiei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anarhiei
* genitiu i datiu definit singular de anarhie
# anareu
## Català
### Verb

anareu
* (col·loquial balear, valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·reu (3)
* Anagrama: arenau
# anthologie
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.tɔ.lɔˈʒi/

### Nom

anthologie f. ‎(plural anthologies)
* antologia

### Vegeu també

* anthologie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# anthologies
## Anglès

   * Pronúncia: ænˈθɑlədʒiz

### Nom

anthologies
* forma plural de anthology

## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.tɔ.lɔˈʒi/

### Nom

anthologies f. pl.
* forma plural de anthologie
# anthocyanin
## Anglès
### Nom

anthocyanin ‎(plural anthocyanins)
* (química) antocianina

#### Sinònims

* E163, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* anthocyanin. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# anthology
## Anglès

   * Pronúncia: /ænˈθɒlədʒɪ/

### Nom

anthology ‎(plural anthologies)
* antologia

### Vegeu també

* anthology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# anthracosis
## Anglès
### Nom

anthracosis ‎(incomptable)
* (medicina) antracosi

### Vegeu també

* anthracosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# anthelices
## Anglès
### Nom

anthelices
* forma plural de anthelix
# anthocyanines
## Francès
### Nom

anthocyanines f. pl.
* forma plural de anthocyanine
# anthelix
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix anti- i helix.

### Nom

anthelix ‎(plural anthelices)
* (anatomia) antehèlix, antihèlix

#### Variants

* antihelix
# anthocyanine
## Francès
### Nom

anthocyanine f. ‎(plural anthocyanines)
* (química) antocianina

#### Sinònims

* E163, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* anthocyanine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# anthocyanins
## Anglès
### Nom

anthocyanins
* forma plural de anthocyanin
# apaizik
## Basc
### Nom

apaizik
* partitiu indefinit de apaiz
# apaiztzat
## Basc
### Nom

apaiztzat
* prolatiu indefinit de apaiz
# apalancarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.pa.laŋˈkaɾ.se\
       Americà: alt \a.pa.laŋˈkaɾ.s(e)\, baix \a.pa.laŋˈkaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

apalancarse trans., pron. ‎(present me apalanco, passat me apalanqué, futur me apalancaré)
* forma pronominal de apalancar
# apaizi
## Basc
### Nom

apaizi
* datiu indefinit de apaiz
# apalanqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.pa.laŋˈke\
       Americà: alt \a.p(a).laŋˈke\, baix \a.pa.laŋˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

apalanqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb apalancar
# apalissa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈɫi.sə/, occidental /a.paˈɫi.sa/
   * Rimes: -isa

### Verb

apalissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apalissar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apalissar.
# apalancar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.pa.laŋˈkaɾ\
       Americà: alt \a.p(a).laŋˈkaɾ\, baix \a.pa.laŋˈkaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

apalancar trans., pron. ‎(pronominal apalancarse, present apalanco, passat apalanqué, futur apalancaré)
* palanquejar, alçapremar
* (pronominal, col·loquial) acomodar-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·lan·car (4)
# apalanco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.paˈlaŋ.ko\
       Americà: alt \a.paˈlaŋ.k(o)\, baix \a.paˈlaŋ.ko\
   * Rimes: -anko

### Verb

apalanco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb apalancar
# apalancaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.pa.laŋ.kaˈɾe\
       Americà: alt \a.pa.laŋ.k(a)ˈɾe\, baix \a.pa.laŋ.kaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

apalancaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb apalancar
# apitxéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈt͡ʃe.səm/, occidental /a.piˈt͡ʃe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apitxéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.piˈt͡ʃa.βəw/, balear /ə.piˈt͡ʃa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.piˈt͡ʃa.βew/ valencià /a.piˈt͡ʃa.vew/, /a.piˈt͡ʃa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apitxàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apitxar.
# apitxàssem
## Català
### Verb

apitxàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàsseu
## Català
### Verb

apitxàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàs
## Català
### Verb

apitxàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàssiu
## Català
### Verb

apitxàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈt͡ʃa.ɾəw/, occidental /a.piˈt͡ʃa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apitxàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apitxar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# apitxàssim
## Català
### Verb

apitxàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apitxar.
# aporrinà
## Català
### Verb

aporrinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aporrinar.
# aporrinéssem
## Català
### Verb

aporrinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrinin
## Català
### Verb

aporrinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aporrinar.
# aporrinis
## Català
### Verb

aporrinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aporrinar.
# aporrino
## Català
### Verb

aporrino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aporrinar.
# aporrinàreu
## Català
### Verb

aporrinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aporrinar.
# aporrinàrem
## Català
### Verb

aporrinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aporrinar.
# aporrinàveu
## Català
### Verb

aporrinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aporrinar.
# aporrinés
## Català
### Verb

aporrinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aporrinar.
# andaluza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.daˈlu.θa/, meridional \aŋ.daˈlu.θa\
       Americà: alt /an.daˈlu.s(a)/, baix \aŋ.daˈlu.sa\, austral /an.daˈlu.sa/
   * Rimes: -uθa

### Adjectiu

andaluza f. ‎(plural andaluzas)
* forma femenina de andaluz

### Nom

andaluza f. ‎(plural andaluzas)
* forma femenina de andaluz

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·lu·za (4)

## Gallec

   * Pronúncia: /an.daˈlu.θa/

### Adjectiu

andaluza f. ‎(plural andaluzas)
* forma femenina de andaluz

### Nom

andaluza f. ‎(plural andaluzas)
* forma femenina de andaluz
# andaluzas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.daˈlu.θas/, meridional \aŋ.daˈlu.θah\
       Americà: alt /an.daˈlu.s(a)s/, baix \aŋ.daˈlu.sah\, austral /an.daˈlu.sas/
   * Rimes: -uθas

### Adjectiu

andaluzas f. pl.
* forma plural de andaluza

### Nom

andaluzas f. pl.
* forma plural de andaluza

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·lu·zas (4)

## Gallec

   * Pronúncia: /an.daˈlu.θas/

### Adjectiu

andaluzas f. pl.
* forma plural de andaluza

### Nom

andaluzas f. pl.
* forma plural de andaluza
# andami
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈda.mi/, occidental /anˈda.mi/
   * Rimes: -ami
   * Etimologia: D’un àrab andalusí incert relacionat amb anar, segle XIV.

### Nom

andami m. ‎(plural andamis)
* (normalment en plural) Manera en què algú camina.
    L'ajudant venia amb uns andamis reposats.
* (col·loquial, valencià) bastida

#### Sinònims

* caminar

#### Traduccions

* Castellà: andamio $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·mi (3)
* Anagrama: minada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# andamanennachtzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost del nom de l'arxipèlag de les Andaman a l'oceà Índic i nachtzwaluw ‎(«enganyapastors»), tot com en anglès Andaman nightjar.

### Nom

andamanennachtzwaluw m. ‎(plural andamanennachtzwaluwen)
* (ornitologia) enganyapastors de les Andaman (Caprimulgus andamanicus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# andamanentaling
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del nesònim Andamanen («illes Andaman») i taling ‎(«xarxet»).

### Nom

andamanentaling m. ‎(plural andamanentalingen)
* (ornitologia) xarxet de les Andaman (Anas albogularis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# andamanspökuggla
## Suec

   * Etimologia: De Andaman ‎(«arxipèlag de l'oceà índic») i spökuggla ‎(«nínox»).

### Nom

andamanspökuggla c. ‎(plural indefinit andamanspökugglor, plural definit andamanspökugglorna)
* (ornitologia) nínox de les Andaman (Ninox affinis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# andamios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /anˈda.mjos/, meridional \aŋˈda.mjoh\
       Americà: alt /anˈda.m(jo)s/, baix \aŋˈda.mjoh\, austral /anˈda.mjos/
   * Rimes: -amjos

### Nom

andamios m. pl.
* forma plural de andamio
# andalús
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.dəˈɫus/, occidental /an.daˈɫus/
   * Rimes: -us
   * Etimologia: De l’àrab *andalusiya, gentilici d’Al-Àndalus.

### Adjectiu

andalús m. ‎(femení andalusa, plural masculí andalusos, plural femení andaluses)
* Relatiu o pertanyent a Andalusia, als seus habitants o al dialecte.

#### Relacionats

* andalusí

#### Traduccions

* Alemany: andalusisch $^{(de)}$
* Anglès: Andalusian $^{(en)}$
* Castellà: andaluz $^{(es)}$
* Esperanto: andaluza $^{(eo)}$
* Francès: andalou $^{(fr)}$
* Gallec: andaluz $^{(gl)}$
* Italià: andaluso $^{(it)}$
* Suec: andalusisk $^{(sv)}$

### Nom

andalús m. ‎(plural andalusos, femení andalusa)
* Natural d’Andalusia.

#### Traduccions

* Anglès: Andalusian $^{(en)}$
* Castellà: andaluz $^{(es)}$
* Francès: Andalou $^{(fr)}$
* Gallec: andaluz $^{(gl)}$

### Nom

andalús m. ‎(només en singular)
* Dialecte o grup de subdialectes propis d’Andalusia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·lús (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# andamanenral
## Neerlandès

   * Etimologia: De Andamanen ‎(«illes Andaman») i ral ‎(«rasclet, rascló»).

### Nom

andamanenral m. ‎(plural andamanenrallen)
* (ornitologia) rasclet de les Andaman (Rallina canningi)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès
# andamio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /anˈda.mjo/, meridional \aŋˈda.mjo\
       Americà: alt /anˈda.mjo/, baix \aŋˈda.mjo\, austral /anˈda.mjo/
   * Rimes: -amjo
   * Etimologia: De andar.

### Nom

andamio m. ‎(plural andamios)
* bastida
* (plural) bastimentada
* empostissat
* andami

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·mio (3)
# anticipeguéssou
## Català
### Verb

anticipeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pən/, occidental /an.tiˈsi.pen/
   * Rimes: -ipen

### Verb

anticipen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anticipar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anticipar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anticipar.
# anticipessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpe.sən/, occidental /an.ti.siˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anticipessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpe.səs/, occidental /an.ti.siˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anticipesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipessa
## Català
### Verb

anticipessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ti.siˈpe.sin/, occidental /an.ti.siˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

anticipessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tiˈsi.pəs/, occidental /an.tiˈsi.pes/
   * Rimes: -ipes

### Verb

anticipes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de anticipar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipessi
## Català
### Verb

anticipessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# anticipeguéssom
## Català
### Verb

anticipeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anticipar.
# aprehenguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əŋˈɡe.səm/, occidental /a.pɾe.eŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aprehenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprehendre.
# aprehenia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əˈni.ə/, occidental /a.pɾe.eˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aprehenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprehendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aprehendre.
# aprehenguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.əŋˈɡe.səw/, occidental /a.pɾe.eŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aprehenguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprehendre.