# tu
## Català

   * Pronúncia: /ˈtu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Del llatí tu, segle XI.

### Pronom

tu
* Pronom personal fort de la segona persona del singular.

#### Derivats

* tuejar

#### Relacionats

| Nombre | Persona | Persona | Forts | Febles | Febles | Febles | Febles |
| Nombre | Persona | Persona | Forts | Reforçada | Elidida | Plena $^1$ | Reduïda |
| Singular | Primera | Nominatiu | jo | em | m' | -me | 'm |
| Singular | Primera | No nominatiu | mi $^2$ | em | m' | -me | 'm |
| Singular | Primera | Majestàtic | nós $^3$ | | | | |
| Singular | Segona | | tu | et | t' | -te | 't |
| Singular | Segona | De cortesia | vós $^4$ | | | | |
| Singular | Segona | Formal | vostè $^5$ | | | | |
| Singular | Tercera | Masculí | ell | el | l' | -lo | 'l |
| Singular | Tercera | Femení | ella | la | l' | -la | |
| Singular | Tercera | Datiu $^6$ | | li | | -li | |
| Plural | Primera | | nosaltres | ens | | -nos | 'ns |
| Plural | Segona | | vosaltres | us | | -vos | -us $^7$ |
| Plural | Segona | Formal | vostès $^8$ | | | | |
| Plural | Tercera | Masculí | ells | els | | -los | 'ls |
| Plural | Tercera | Femení | elles | les | | -les | |
| Plural | Tercera | Datiu $^6$ | | els | | -los | 'ls |
| Invariable | Tercera | Reflexiu | si | es | s' | -se | 's |
| Neutre | Neutre | Neutre | | ho | | -ho | |
| Adverbial | Adverbial | Adverbial | | hi | | -hi | |
| Adverbial | Adverbial | Adverbial | | en | n' | -ne | 'n |
| $^{1)}$ També usat com a proclític en alguns parlars. $^{2)}$ Usat després de preposicions. $^{3)}$ Concorda amb la primera personal del plural. $^{4)}$ Concorda amb la segona personal del plural. | $^{1)}$ També usat com a proclític en alguns parlars. $^{2)}$ Usat després de preposicions. $^{3)}$ Concorda amb la primera personal del plural. $^{4)}$ Concorda amb la segona personal del plural. | $^{1)}$ També usat com a proclític en alguns parlars. $^{2)}$ Usat després de preposicions. $^{3)}$ Concorda amb la primera personal del plural. $^{4)}$ Concorda amb la segona personal del plural. | $^{1)}$ També usat com a proclític en alguns parlars. $^{2)}$ Usat després de preposicions. $^{3)}$ Concorda amb la primera personal del plural. $^{4)}$ Concorda amb la segona personal del plural. | $^{5)}$ Concorda amb la tercera personal del singular. $^{6)}$ Amb complement indirecte, al contrari de l'acusatiu amb complement directe. $^{7)}$ Darrera vocal excepte u, és asil·làbica /ws/. $^{8)}$ Concorda amb la tercera personal del plural. | $^{5)}$ Concorda amb la tercera personal del singular. $^{6)}$ Amb complement indirecte, al contrari de l'acusatiu amb complement directe. $^{7)}$ Darrera vocal excepte u, és asil·làbica /ws/. $^{8)}$ Concorda amb la tercera personal del plural. | $^{5)}$ Concorda amb la tercera personal del singular. $^{6)}$ Amb complement indirecte, al contrari de l'acusatiu amb complement directe. $^{7)}$ Darrera vocal excepte u, és asil·làbica /ws/. $^{8)}$ Concorda amb la tercera personal del plural. | $^{5)}$ Concorda amb la tercera personal del singular. $^{6)}$ Amb complement indirecte, al contrari de l'acusatiu amb complement directe. $^{7)}$ Darrera vocal excepte u, és asil·làbica /ws/. $^{8)}$ Concorda amb la tercera personal del plural. |

#### Traduccions

* Anglès: you $^{(en)}$
* Aragonès: tu $^{(an)}$
* Asturià: tu $^{(ast)}$, ti $^{(ast)}$
* Basc: zu $^{(eu)}$
* Bretó: te $^{(br)}$
* Castellà: tú $^{(es)}$, ti $^{(es)}$
* Danès: du $^{(da)}$
* Francès: tu $^{(fr)}$, toi $^{(fr)}$
* Hindi: आप $^{(hi)}$ (formal), तुम $^{(hi)}$ (familiar), तू $^{(hi)}$ (col·loquial)
* Italià: tu $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: TU $^{(csc)}$
* Noruec: du $^{(no)}$
* Occità: tu $^{(oc)}$
* Polonès: ty $^{(pl)}$
* Portuguès: você $^{(pt)}$
* Romanès: tu $^{(ro)}$
* Romaní: tu $^{(rom)}$
* Sicilià: tu $^{(scn)}$
* Suec: du $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Anagrama: ut $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: (àton) /tu/
   * Etimologia: Apòcope de tuyo precedint un substantiu.

### Adjectiu

tu inv. ‎(plural tus)
* el teu, ton; la teva, ta

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre tu

## Francès

   * Pronúncia: /ty/ àudio (FR)
   * Homòfons: tue, tuent, tues ‎(del verb tuer), tus, tut, tût ‎(del verb taire)
   * Etimologia: Del llatí tu.

### Pronom

tu
* tu

#### Notes

* Com a pronom tònic i enclític s'utilitza toi.
* S'utilitza tu amb una persona que es coneix bé, o amb una certa distància d'edat:
** A un nen tothom el tuteja i ell tuteja a pràcticament tothom.
** Una persona d'una certa edat es pot permetre tutejar a d'altres molt més joves.
* Oralment es redueix amb freqüència a t' davant d'un verb que comença per vocal: T’as de beaux yeux, (tu) tens uns ulls bonics.
* No s'omet mai davant d'un verb.

#### Relacionats

| Nombre | Persona | Gènere | Nominatiu (subjecte) | Acusatiu (compl. directe) | Datiu (compl. indirecte) | Locatiu | Ablatiu | Tònic |
| Singular | Primera | | je, j' | me, m' | me, m' | à moi | de moi | moi |
| Singular | Segona | | tu | te, t' | te, t' | à toi | de toi | toi |
| Singular | Tercera | Masculí $^1$ | il | le, l' | lui | y, à lui | en, de lui | lui |
| Singular | Tercera | Femení $^1$ | elle | la, l' | lui | y, à elle | en, de elle | elle |
| Singular | Tercera | Indeterminat | on $^2$ | en | lui | à soi | de soi | soi |
| Singular | Tercera | Reflexiu | – | se, s' | se, s' | | à soi | de soi | soi |
| Plural | Primera $^3$ | | nous | nous | nous | à nous | de nous | nous |
| Plural | Segona $^4$ | | vous | vous | vous | à vous | de vous | vous |
| Plural | Tercera | Masculí | ils | les | leur | y, à eux | en, d’eux | eux |
| Plural | Tercera | Femení | elles | les | leur | y, à elles | en, d’elles | elles |
| Plural | Tercera | Reflexiu | – | se, s' | se, s' | à soi | de soi | soi |
| $^{1)}$ Antigament usat com a segona persona del singular majestàtic.  $^{2)}$ També usat col·loquialment com a primera persona del plural.  $^{3)}$ Antigament usat com a primera persona del singular majestàtic.  $^{4)}$ La segona personal del plural també s’usa en singular com a tractament de cortesia. |||||||||

## Italià

   * Pronúncia: /ˈtu/
   * Etimologia: Del llatí tu.

### Pronom

tu
* tu

## Llatí

   * Pronúncia: /tʊ/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeau *túh₂.

### Pronom

tu
* tu

### Declinació

declinació :
| cas | SINGULAR |
| NOMINATIU | tū |
| VOCATIU | tū |
| ACUSATIU | tē |
| GENITIU | tuī |
| DATIU | tibi |
| ABLATIU | tē |

## Occità

   * Pronúncia: /ˈty/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: (pendent)

### Pronom

tu
* tu

## Polonès

   * Pronúncia: /tu/
   * Etimologia: Del protoeslau *tu.

### Adverbi

tu
* aquí

#### Sinònims

* tutaj

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre tu
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre tu

## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit त्वम् ‎(tvám).

### Pronom

tu
* tu

#### Declinació

| Nominatiu | tu |
| Acusatiu | tut |
| Datiu | tuqe |
| Locatiu | tuθe |
| Ablatiu | tuθar |
| Instrumental | tuça |
| Possessiu | tiro |

## Sicilià
### Pronom

tu
* tu