OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# marinem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈnɛm/ balear /mə.ɾiˈnəm/, /mə.ɾiˈnɛm/ Occidental: /ma.ɾiˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

marinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de marinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb marinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nem (3)
* Anagrames: mimaren, minarem, minàrem
# marinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈnat/, occidental /ma.ɾiˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

marinat
* Participi masculí singular del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nat (3)
* Anagrames: amartin, imantar, Martina, matinar, raïmant
# marinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.siw/, occidental /ma.ɾiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

marinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nés·siu (4)
* Anagrama: assumirien
# marinaia
## Català
### Verb

marinaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ia (4)
* Anagrames: amaniria, animaria
# marinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.nəˈɾi.əw/, occidental /ma.ɾi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

marinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·rí·eu (5)
* Anagrama: arruïnàiem
# marinàs
## Català
### Verb

marinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nàs (3)
* Anagrames: amansir, minaràs
# urgixo
## Català
### Verb

urgixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·xo (3)
* Heterograma de 6 lletres (giorux)
* Anagrama: rugixo
# urgísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.səw/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

urgísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gís·seu (3)
* Anagrama: rugísseu
# urgesc
## Català
### Verb

urgesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gesc (2)
* Heterograma de 6 lletres (cegrsu)
* Anagrama: rugesc
# urgiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾe/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

urgiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ré (3)
* Anagrama: rugiré
# urgisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.səs/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

urgisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·ses (3)
* Anagrama: rugisses
# urgiguem
## Català
### Verb

urgiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb urgir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·guem (3)
* Anagrama: rugiguem
# urgira
## Català
### Verb

urgira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ra (3)
* Anagrames: argüir, guarir, rugira, rugirà
# urgirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾa/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

urgirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·rà (3)
* Anagrames: argüir, guarir, rugira, rugirà
# urgirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ʒiˈɾɛm/ balear /uɾ.ʒiˈɾəm/, /ur.ʒiˈɾɛm/ Occidental: /uɾ.d͡ʒiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

urgirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·rem (3)
* Anagrames: rugirem, rugírem
# urgissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.sən/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

urgissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·sen (3)
* Anagrames: insegurs, rugissen
# urgissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.sis/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

urgissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·sis (3)
* Anagrama: rugissis
# urgiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾi.əm/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

urgiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·rí·em (4)
* Anagrames: irriguem, murriegi, murriegí, murrieig, rugiríem
# urgiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾan/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

urgiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ran (3)
* Anagrames: guarnir, rugiran
# urgireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ʒiˈɾɛw/ balear /uɾ.ʒiˈɾəw/, /ur.ʒiˈɾɛw/ Occidental: /uɾ.d͡ʒiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

urgireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·reu (3)
* Anagrames: rugireu, rugíreu
# urgisquen
## Català
### Verb

urgisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb urgir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·quen (3)
* Anagrames: rugesquin, rugisquen, urgesquin
# urgíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.əm/, occidental /uɾˈd͡ʒi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

urgíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gí·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (egimru)
* Anagrames: migreu, mugiré, riguem, rugíem
# urgires
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ɾəs/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

urgires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de urgir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·res (3)
* Anagrames: rugires, surregi, surregí
# urgiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ɾən/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

urgiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de urgir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ren (3)
* Anagrama: rugiren
# urgíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.əw/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

urgíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gí·eu (3)
* Anagrames: rigueu, rugíeu
# urgisca
## Català
### Verb

urgisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb urgir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb urgir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (acgirsu)
* Anagrames: arguïsc, argüisc, guarisc, guiscar, rugisca
# urgissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.sin/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

urgissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·sin (3)
* Anagrames: insurgís, rugissin
# urgiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾi.əs/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

urgiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ri·es (4)
* Anagrames: irrigues, irrigués, rugiries
# urgiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾi.əw/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

urgiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·rí·eu (4)
* Anagrames: irrigueu, rugiríeu
# urgí
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi/, occidental /uɾˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

urgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de urgir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gí (2)
* Anagrames: griu, rugí
# urgisques
## Català
### Verb

urgisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gis·ques (3)
* Anagrames: rugesquis, rugisques, urgesquis
# urgida
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ðə/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

urgida
* Participi femení singular del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·da (3)
* Heterograma de 6 lletres (adgiru)
* Anagrames: gaudir, guardi, riguda, rugida
# urgigueu
## Català
### Verb

urgigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·gueu (3)
* Anagrama: rugigueu
# urgisc
## Català
### Verb

urgisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gisc (2)
* Heterograma de 6 lletres (cgirsu)
* Anagrama: rugisc
# urgirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾi.ən/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

urgirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ri·en (4)
* Anagrames: irriguen, rugirien
# urgiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾi.ə/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

urgiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de urgir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ri·a (4)
* Anagrames: irrigau, rugiria
# urgírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ɾəm/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

urgírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de urgir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gí·rem (3)
* Anagrames: rugirem, rugírem
# urgiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ur.ʒiˈɾas/, occidental /uɾ.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

urgiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·ràs (3)
* Anagrama: rugiràs
# urgix
## Català
### Verb

urgix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de urgir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gix (2)
* Anagrames: gruix, rugix
# urgides
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ðəs/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

urgides
* Participi femení plural del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (degirsu)
* Anagrames: rigudes, rugides
# urgit
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒit/, occidental /uɾˈd͡ʒit/
   * Rimes: -it

### Verb

urgit
* Participi masculí singular del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·git (2)
* Anagrames: rigut, rugit
# urgiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒiw/, occidental /uɾˈd͡ʒiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

urgiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de urgir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb urgir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·giu (2)
* Anagrames: rugiu, uigur
# urgint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈʒin/ balear /uɾˈʒint/, /urˈʒin/ Occidental: nord-occidental /urˈd͡ʒin/ valencià /uɾˈd͡ʒint/, /uɾˈd͡ʒin/
   * Rimes: -int

### Verb

urgint
* Gerundi del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gint (2)
* Heterograma de 6 lletres (ginrtu)
* Anagrama: rugint
# urgesquis
## Català
### Verb

urgesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·ges·quis (3)
* Anagrames: rugesquis, rugisques, urgisques
# urgíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.siw/, occidental /uɾˈd͡ʒi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

urgíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gís·siu (3)
* Anagrama: rugíssiu
# urgesquin
## Català
### Verb

urgesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb urgir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·ges·quin (3)
* Anagrames: rugesquin, rugisquen, urgisquen
# urgim
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒim/, occidental /uɾˈd͡ʒim/
   * Rimes: -im

### Verb

urgim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de urgir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb urgir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gim (2)
* Anagrames: mugir, rugim
# urgíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.sim/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

urgíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gís·sim (3)
* Anagrama: rugíssim
# urgits
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒits/, occidental /uɾˈd͡ʒits/
   * Rimes: -its

### Verb

urgits
* Participi masculí plural del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gits (2)
* Heterograma de 6 lletres (girstu)
* Anagrames: riguts, rugits
# urgíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ɾəw/, occidental /uɾˈd͡ʒi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

urgíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de urgir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gí·reu (3)
* Anagrames: rugireu, rugíreu
# urgíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.səm/, occidental /uɾˈd͡ʒi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

urgíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gís·sem (3)
* Anagrama: rugíssem
# urgia
## Català

   * Pronúncia: oriental /urˈʒi.ə/, occidental /uɾˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

urgia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de urgir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de urgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gi·a (3)
* Anagrames: agriu, argüí, girau, guarí, guiar, ragui, raguí, rigau, rugia
# gorristes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuˈris.təs/ balear /ɡoˈris.təs/, /ɡuˈris.təs/ Occidental: /ɡoˈris.tes/
   * Rimes: -istes

### Nom

gorristes m. f. pl.
* Forma plural de gorrista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gor·ris·tes (3)
* Anagrama: registros
# benaurada
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəwˈɾa.ðə/, occidental /be.nawˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

benaurada f. ‎(plural benaurades)
* Forma femenina de benaurat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ben·au·ra·da (4)
* Anagrames: abadernau, abanderau
# benaurats
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.nəwˈɾats/, occidental /be.nawˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

benaurats m. pl.
* Forma plural de benaurat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ben·au·rats (3)
* Anagrama: abstrauen
# mastegassis
## Català
### Verb

mastegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gas·sis (4)
* Anagrama: assatgéssim
# masteguessa
## Català
### Verb

masteguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gues·sa (4)
* Anagrama: mastegàsseu
# mastegue
## Català
### Verb

mastegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mastegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mastegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mastegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gue (3)
* Anagrama: mategués
# mastegàsseu
## Català
### Verb

mastegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gàs·seu (4)
* Anagrama: masteguessa
# mastegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.təˈɣa.ɾəw/, occidental /mas.teˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mastegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mastegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gà·reu (4)
* Anagrama: masteguera
# mastegàs
## Català
### Verb

mastegàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gàs (3)
* Anagrames: assatgem, masegats
# mastegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.tə.ɣəˈɾan/, occidental /mas.te.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

mastegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·ga·ran (4)
* Anagrames: agermanats, amargenats
# mastegueguessen
## Català
### Verb

mastegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gue·gues·sen (5)
* Anagrama: augmenteguesses
# mastegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tə.ɣəˈɾɛw/ balear /məs.tə.ɣəˈɾəw/, /məs.tə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /mas.te.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mastegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·ga·reu (4)
* Anagrama: masteguera
# masteguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈtɛ.ɣin/ balear /məsˈtə.ɣin/, /məsˈtɛ.ɣin/ Occidental: /masˈte.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

masteguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mastegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·guin (3)
* Heterograma de 9 lletres (aegimnstu)
* Anagrama: augmentis
# masteguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈtɛ.ɣən/ balear /məsˈtə.ɣən/, /məsˈtɛ.ɣən/ Occidental: /masˈte.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

masteguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de mastegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mastegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·guen (3)
* Anagrames: augmentes, augmentés, esmenugat, mantegues
# masteguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.təˈɣe.sən/, occidental /mas.teˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

masteguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gues·sen (4)
* Anagrama: augmentesses
# mastegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.təˈɣa/, occidental /mas.teˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

mastegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gà (3)
* Anagrama: masegat
# masteguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.təˈɣe.sin/, occidental /mas.teˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

masteguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gues·sin (4)
* Anagrama: augmentessis
# mastegasses
## Català
### Verb

mastegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gas·ses (4)
* Anagrama: assatgéssem
# mastega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈtɛ.ɣə/ balear /məsˈtə.ɣə/, /məsˈtɛ.ɣə/ Occidental: /masˈte.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

mastega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mastegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·ga (3)
* Anagrama: masegat
# mastegos
## Català
### Verb

mastegos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·gos (3)
* Anagrama: mossegat
# mastegavo
## Català
### Verb

mastegavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mastegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·te·ga·vo (4)
* Anagrama: agostàvem
# masticaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.ti.kəˈɾas/, occidental /mas.ti.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

masticaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·ca·ràs (4)
* Anagrama: atracàssim
# masticades
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.tiˈka.ðəs/, occidental /mas.tiˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

masticades
* Participi femení plural del verb masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·ca·des (4)
* Anagrama: descamisat
# masticàs
## Català
### Verb

masticàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb masticar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·càs (3)
* Anagrama: tacàssim
# masticaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.ti.kəˈɾan/, occidental /mas.ti.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

masticaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·ca·ran (4)
* Anagrama: amistançar
# masticaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tiˈka.βəs/, balear /məs.tiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /mas.tiˈka.βes/ valencià /mas.tiˈka.ves/, /mas.tiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

masticaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·ca·ves (4)
* Anagrama: activàssem
# masticà
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.tiˈka/, occidental /mas.tiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

masticà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·cà (3)
* Anagrama: acimats
# mastica
## Català

   * Pronúncia: oriental /məsˈti.kə/, occidental /masˈti.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

mastica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de masticar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb masticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ti·ca (3)
* Anagrama: acimats