OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# artill
## Català
### Verb

artill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·till (2)
* Anagrames: llitar, ratlli, ratllí, tralli, trallí, trilla, trillà, Trillà
# artikoloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.tiˈko.loj/ Audio

### Nom

artikoloj
* forma plural de artikolo
# artikolojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ar.tiˈko.lojn/

### Nom

artikolojn
* acusatiu plural de artikolo
# atendaríveu
## Català
### Verb

atendaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atendar-se.
# atendassis
## Català
### Verb

atendassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendar-se.
# atendaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tən.dəˈɾe/, occidental /a.ten.daˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atendaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atendar-se.
# atendaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tən.dəˈɾi.əw/, occidental /a.ten.daˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atendaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atendar-se.
# atendassin
## Català
### Verb

atendassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atendar-se.
# arzobispo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.θoˈβis.po\, meridional \aɾ.θoˈβih.po\
       Americà: alt /aɾ.soˈbis.p(o)/, baix \aɾ.soˈβih.po\
   * Rimes: -ispo
   * Etimologia: Del llatí archiepiscŏpus.

### Nom

arzobispo m. ‎(plural arzobispos)
* arquebisbe
* (peixos) bisbe

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·zo·bis·po (4)

### Vegeu també

* arzobispo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# arácnido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɾak.ni.ðo\
       Americà: alt /aˈɾak.ni.do/, baix \aˈɾak.ni.ðo\
   * Rimes: -aknido
   * Etimologia: Del francès arachnides, del grec antic ἀράχνη ‎(arákhnē, «aranya»).

### Nom

arácnido m. ‎(plural arácnidos)
* aràcnid

#### Relacionats

* araña

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rác·ni·do (4)
* Anagrames: arcinado, arcionad, aricando, cariando, diaconar, racionad, ranciado

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arácnido
# arxiví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβi/, balear /əɾ.ʃiˈvi/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβi/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈvi/, /aɾ.t͡ʃiˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

arxiví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arxivar.
# ary
## Guaraní

   * Pronúncia: /aˈɾɨ/

### Nom

ary ‎(plural arykuéra)
* any
# arz
## Multilingüe
### Símbol

arz
* Codi de llengua ISO 639-2 de l'àrab egipci.
# arxivéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.siw/, balear /əɾ.ʃiˈve.siw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.siw/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.siw/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arxivéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxiyepiskop
## Àzeri

   * Etimologia: Del grec αρχεπίσκοπος

### Nom

arxiyepiskop
* Arquebisbe (prelat eclesiàstic principal d'una província o regne).
# arxivésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.səw/, balear /əɾ.ʃiˈve.səw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.sew/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.sew/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arxivésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.sim/, balear /əɾ.ʃiˈve.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.sim/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.sim/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arxivéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arzobispos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.θoˈβis.pos\, meridional \aɾ.θoˈβih.poh\
       Americà: alt /aɾ.soˈbis.p(o)s/, baix \aɾ.soˈβih.poh\, austral \aɾ.soˈβih.pos\
   * Rimes: -ispos

### Nom

arzobispos m. pl.
* forma plural de arzobispo
# artigaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ɣəˈɾi.əw/, occidental /aɾ.ti.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

artigaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de artigar.
# artigava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.tiˈɣa.βə/, balear /əɾ.tiˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.tiˈɣa.βa/ valencià /aɾ.tiˈɣa.va/, /aɾ.tiˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

artigava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de artigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de artigar.
# artigaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.tiˈɣa.βən/, balear /əɾ.tiˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.tiˈɣa.βen/ valencià /aɾ.tiˈɣa.ven/, /aɾ.tiˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

artigaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·ga·ven (4)
* Anagrames: entrigava, integrava, negativar, regantavi
# artigasses
## Català
### Verb

artigasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.
# atomitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡za/ balear /ə.to.miˈd͡za/, /ə.tu.miˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡za/, valencià /a.to.miˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

atomitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atomitzar.
# atomitzàssim
## Català
### Verb

atomitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomitzàssiu
## Català
### Verb

atomitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡za.βəw/ balear /ə.to.miˈd͡za.vəw/, /ə.tu.miˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡za.βew/ valencià /a.to.miˈza.vew/, /a.to.miˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atomitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atomitzar.
# atomitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡za.ɾəm/ balear /ə.to.miˈd͡za.ɾəm/, /ə.tu.miˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡za.ɾem/, valencià /a.to.miˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atomitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atomitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·to·mit·zà·rem (5)
* Anagrames: aromatitzem, atemoritzam
# atomitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.miˈd͡za.ɾəw/ balear /ə.to.miˈd͡za.ɾəw/, /ə.tu.miˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.to.miˈd͡za.ɾew/, valencià /a.to.miˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atomitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atomitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·to·mit·zà·reu (5)
* Anagrames: aromatitzeu, atemoritzau
# atomitzàs
## Català
### Verb

atomitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomitzàssem
## Català
### Verb

atomitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# atomitzàsseu
## Català
### Verb

atomitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atomitzar.
# aterpekideez
## Basc
### Nom

aterpekideez
* instrumental definit plural de aterpekide
# aterpekidek
## Basc
### Nom

aterpekidek
* ergatiu indefinit de aterpekide
# aterpekiderekin
## Basc
### Nom

aterpekiderekin
* comitatiu indefinit de aterpekide
# aterpekideren
## Basc
### Nom

aterpekideren
* genitiu indefinit de aterpekide
# aterpekiderengan
## Basc
### Nom

aterpekiderengan
* inessiu indefinit de aterpekide
# aterpekideengatik
## Basc
### Nom

aterpekideengatik
* causal definit plural de aterpekide
# aterpekideentzat
## Basc
### Nom

aterpekideentzat
* benefactiu definit plural de aterpekide
# aterpekiderengana
## Basc
### Nom

aterpekiderengana
* al·latiu indefinit de aterpekide
# aterpekiderenganaino
## Basc
### Nom

aterpekiderenganaino
* terminatiu indefinit de aterpekide
# aterpekideengandik
## Basc
### Nom

aterpekideengandik
* ablatiu definit plural de aterpekide
# asseveréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾe.sim/, balear /ə.sə.vəˈɾe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾe.sim/ valencià /a.se.veˈɾe.sim/, /a.se.βeˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

asseveréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseym
## Català antic
### Verb

asseym
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de asseure
# asseys
## Català antic
### Verb

asseys
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de asseure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de asseure
# asseveréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾe.səm/, balear /ə.sə.vəˈɾe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾe.sem/ valencià /a.se.veˈɾe.sem/, /a.se.βeˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

asseveréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseya
## Català antic
### Verb

asseya
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# asseveréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾe.siw/, balear /ə.sə.vəˈɾe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾe.siw/ valencià /a.se.veˈɾe.siw/, /a.se.βeˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

asseveréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseyes
## Català antic
### Verb

asseyes
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# asseverésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾe.səw/, balear /ə.sə.vəˈɾe.səw/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾe.sew/ valencià /a.se.veˈɾe.sew/, /a.se.βeˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

asseverésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseyen
## Català antic
### Verb

asseyen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de asseure
# assitiaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.tiˈa.ɾən/, occidental /a.si.tiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assitiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assitiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·si·ti·a·ren (5)
* Anagrames: assentiria, sanitàries
# assitiarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ti.əˈɾa/, occidental /a.si.ti.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assitiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assitiar.
# assitiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ti.əˈɾan/, occidental /a.si.ti.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assitiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assitiar.
# assitiara
## Català
### Verb

assitiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ti.əˈɾi.əs/, occidental /a.si.ti.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assitiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assitiar.
# assitiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.ti.əˈɾɛw/ balear /ə.si.ti.əˈɾəw/, /ə.si.ti.əˈɾɛw/ Occidental: /a.si.ti.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assitiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assitiar.
# assitiaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ti.əˈɾi.ə/, occidental /a.si.ti.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assitiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assitiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assitiar.
# assitiares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.tiˈa.ɾəs/, occidental /a.si.tiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assitiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assitiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assitiar.
# assitiarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ti.əˈɾi.ən/, occidental /a.si.ti.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assitiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assitiar.
# assotéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈte.səm/ balear /ə.soˈte.səm/, /ə.suˈte.səm/ Occidental: /a.soˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assotéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assotéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈte.sim/ balear /ə.soˈte.sim/, /ə.suˈte.sim/ Occidental: /a.soˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assotéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assoté
## Català antic
### Verb

assoté
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de assotar

#### Variants

* assotí
# assotésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈte.səw/ balear /ə.soˈte.səw/, /ə.suˈte.səw/ Occidental: /a.soˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assotésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assotéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈte.siw/ balear /ə.soˈte.siw/, /ə.suˈte.siw/ Occidental: /a.soˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assotéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
# assuaugen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈaw.ʒən/, occidental /a.suˈaw.d͡ʒen/

### Verb

assuaugen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assuaujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assuaujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assuaujar.
# autenticassen
## Català
### Verb

autenticassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.kəˈɾas/, occidental /aw.ten.ti.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

autenticaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de autenticar.
# autenticaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.kəˈɾe/, occidental /aw.ten.ti.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

autenticaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de autenticar.
# autenticaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.kəˈɾi.əw/, occidental /aw.ten.ti.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

autenticaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de autenticar.
# autenticasses
## Català
### Verb

autenticasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticassin
## Català
### Verb

autenticassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticassis
## Català
### Verb

autenticassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autenticaríveu
## Català
### Verb

autenticaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de autenticar.
# assonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna.ɾəw/ balear /ə.soˈna.ɾəw/, /ə.suˈna.ɾəw/ Occidental: /a.soˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assonar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assoneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈnɛw/ balear /ə.soˈnəw/, /ə.suˈnɛw/ Occidental: /a.soˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assonar.
# assonàs
## Català
### Verb

assonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.nin/, occidental /aˈsɔ.nin/
   * Rimes: -ɔnin

### Verb

assonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assonar.
# assono
## Català

   * Pronúncia: central /əˈsɔ.nu/, occidental /aˈsɔ.no/
   * Rimes: -ɔno

### Verb

assono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·no (3)
* Anagrama: sonosa
# assonessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈne.sis/ balear /ə.soˈne.sis/, /ə.suˈne.sis/ Occidental: /a.soˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assonar.
# assoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.ni/, occidental /aˈsɔ.ni/
   * Rimes: -ɔni

### Verb

assoni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ni (3)
* Anagrama: ansiós

## Italià

   * Pronúncia: /asˈsoː.ni/

### Nom

assoni m. pl.
* forma plural de assone
# atrob
## Català antic
### Verb

atrob
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de atrobar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de atrobar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de atrobar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de atrobar
# atrobaran
## Català antic
### Verb

atrobaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de atrobar
# atrium
## Anglès
### Nom

atrium ‎(plural atria o atriums)
* (arquitectura) atri

### Vegeu també

* atrium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# atro
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.troː/

### Adjectiu

ātrō
* datiu masculí singular de āter
* datiu neutre singular de āter
* ablatiu masculí singular de āter
* ablatiu neutre singular de āter
# atrobam
## Català antic
### Verb

atrobam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de atrobar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de atrobar

#### Variants

* [2] atrobàrem
# atrobara
## Català antic
### Verb

atrobara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de atrobar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de atrobar

#### Variants

* [1] atrobàs
* [2] atrobàs
# atriums
## Anglès
### Nom

atriums
* forma plural de atrium
# atroba
## Català antic
### Verb

atroba
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de atrobar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de atrobar
# atrobant
## Català antic
### Verb

atrobant
* gerundi de atrobar
# atrobar
## Català antic

   * Etimologia: Del prefix a- i trobar.

### Verb

atrobar
* forma alternativa de trobar

#### Notes

El prefix a- conferia un aspecte determinatiu com els parells actuals seure-asseure o baixar-abaixar. Aquesta diferència va anar perdent importància, es convertiren en sinònims al segle XV i d'ús espars al segle XVI.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# aterreguessen
## Català
### Verb

aterreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterreguem
## Català
### Verb

aterreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aterrar.
# aterreguessa
## Català
### Verb

aterreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterregués
## Català
### Verb

aterregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterreguéssom
## Català
### Verb

aterreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterregueu
## Català
### Verb

aterregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aterrar.
# aterreguesses
## Català
### Verb

aterreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterreguéssou
## Català
### Verb

aterreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# atonies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tuˈni.əs/ balear /ə.toˈni.əs/, /ə.tuˈni.əs/ Occidental: /a.toˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

atonies f. pl.
* Forma plural de atonia.

### Verb

atonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·to·ni·es (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeinost)
* Anagrames: estonià, Estònia, notaies
# atoniran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.niˈɾan/ balear /ə.to.niˈɾan/, /ə.tu.niˈɾan/ Occidental: /a.to.niˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atoniran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atonir.
# atonigueu
## Català
### Verb

atonigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atonir.
# atonir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tuˈni/ balear /ə.toˈni/, /ə.tuˈni/ Occidental: nord-occidental /a.toˈni/ valencià /a.toˈniɾ/, /a.toˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: atoní
   * Etimologia: De atònit.

### Verb

atonir trans.
* esbalair

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atoneixo, atoneix, atonim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·to·nir (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainort)
* Anagrames: notari, orinat, roinat, troina

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# aterpetara
## Basc
### Nom

aterpetara
* al·latiu indefinit de aterpe
# aterpetatik
## Basc
### Nom

aterpetatik
* ablatiu indefinit de aterpe
# aterr
## Català
### Verb

aterr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aterrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·terr (2)
* Anagrames: errat, retrà, terra, Terra
# aterpetarantz
## Basc
### Nom

aterpetarantz
* al·latiu direccional indefinit de aterpe
# aterpetzat
## Basc
### Nom

aterpetzat
* prolatiu indefinit de aterpe
# aterpetaraino
## Basc
### Nom

aterpetaraino
* terminatiu indefinit de aterpe
# aterpetik
## Basc
### Nom

aterpetik
* ablatiu definit singular de aterpe
# aterpetan
## Basc
### Nom

aterpetan
* inessiu indefinit de aterpe
# aterpez
## Basc
### Nom

aterpez
* instrumental indefinit de aterpe
# aureolàsseu
## Català
### Verb

aureolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.
# aureolàssem
## Català
### Verb

aureolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aureolar.