OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esgotàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡuˈta.βəw/ balear /əz.ɣoˈta.vəw/, /əz.ɣuˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣoˈta.βew/ valencià /ez.ɣoˈta.vew/, /ez.ɣoˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esgotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgotar.

#### Variants

* esgotavo, esgotàieu
# esgotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡuˈtes/ balear /əz.ɣoˈtes/, /əz.ɣuˈtes/ Occidental: /ez.ɣoˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

esgotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* [1] esgotessi, esgotessa, esgoteguessa, esgotàs, esgotara
* [2] esgotegués, esgotàs, esgotara
# erràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈra.βəm/, balear /əˈra.vəm/ Occidental: nord-occidental /eˈra.βem/ valencià /eˈra.vem/, /eˈra.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

erràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erràvom, erràiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·vem (3)
* Anagrama: veremar
# errática
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eˈra.ti.ka/
       Americà: alt /eˈra.t(i).ka/, baix /eˈra.ti.ka/
   * Rimes: -atika

### Adjectiu

errática f. ‎(plural erráticas)
* forma femenina de errático
# erráticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈra.ti.kos/, meridional /eˈra.ti.koh/
       Americà: alt /eˈra.ti.k(o)s/, baix /eˈra.ti.koh/, austral /eˈra.ti.kos/
   * Rimes: -atikos

### Adjectiu

erráticos m. pl.
* forma plural de errático
# erràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈra.βəw/, balear /əˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /eˈra.βew/ valencià /eˈra.vew/, /eˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

erràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erravo, erràieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·veu (3)
* Anagrama: reveurà
# erráticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈra.ti.kas/, meridional /eˈra.ti.kah/
       Americà: alt /eˈra.ti.k(a)s/, baix /eˈra.ti.kah/, austral /eˈra.ti.kas/
   * Rimes: -atikas

### Adjectiu

erráticas f. pl.
* forma plural de errática
# errático
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eˈra.ti.ko/
       Americà: alt /eˈra.t(i).ko/, baix /eˈra.ti.ko/
   * Rimes: -atiko

### Adjectiu

errático m. ‎(femení errática, plural masculí erráticos, plural femení erráticas)
* erràtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rrá·ti·co (4)
# erràvom
## Català
### Verb

erràvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erràiem, erràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·vom (3)
# errés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈres/, occidental /eˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

errés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* [1] erressi, erressa, erreguessa, erràs, errara
* [2] erregués, erràs, errara

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rés (2)
* Anagrama: erers
# erréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.səm/, occidental /eˈre.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

erréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguéssom, erréssim, erràssim, erràssem, erràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rés·sem (3)
# errésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.səw/, occidental /eˈre.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

errésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguéssou, erréssiu, erràssiu, erràsseu, erràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rés·seu (3)
# escamot
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈmɔt/, occidental /es.kaˈmɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: Del català antic escabot ‎(«ramat»).

### Nom

escamot m. ‎(plural escamots)
* Grup armat de persones (milícies, policies, etc) no gaire nombrós, sovint agrupat per a un objectiu específic.
* En general, grup reduït de persones que es troben juntes.
* Ramat amb un número reduït d'animals.
* (videojocs) clan
* Grup petit de ciclistes que van a una mateixa velocitat durant una cursa i se separa del pilot.

#### Compostos i expressions

* Escamot d'afusellament: Aquell que s'encarrega d'executar persones mitjançant l'afusellament.

#### Traduccions

* Anglès: band $^{(en)}$
* Castellà: pelotón $^{(es)}$
* Francès: peloton $^{(fr)}$
* Italià: plotone $^{(it)}$
* Anglès: peloton $^{(en)}$
* Castellà: escapados $^{(es)}$
* Francès: peloton $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mot (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemost)
* Anagrames: acostem, escotam, estomac, estómac

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escamnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈna.βəw/, balear /əs.kəmˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈna.βew/ valencià /es.kamˈna.vew/, /es.kamˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escamnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escamnar.
# escamnés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈnes/, occidental /es.kamˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

escamnés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.səm/, occidental /es.kamˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escamnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.səw/, occidental /es.kamˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escamnésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.sim/, occidental /es.kamˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escamnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.siw/, occidental /es.kamˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escamnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamo
## Català
### Verb

escamo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escamar.
# escatxigà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣa/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

escatxigà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà (4)
# escatxigàiem
## Català
### Verb

escatxigàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigàvom, escatxigàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·iem (5)
# escatxigàieu
## Català
### Verb

escatxigàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigavo, escatxigàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·ieu (5)
# escatxigàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.ɾəw/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escatxigàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·reu (5)
# escatxigàvom
## Català
### Verb

escatxigàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigàiem, escatxigàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·vom (5)
# escatxiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.siw/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escatxiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguéssou, escatxiguésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gués·siu (5)
# escatxiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣi/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

escatxiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·guí (4)
# escatxigàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.ɾəm/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escatxigàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·rem (5)
# escatxigàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.βəm/, balear /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βem/ valencià /es.ka.t͡ʃiˈɣa.vem/, /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

escatxigàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigàvom, escatxigàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·vem (5)
# escatxigàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.βəw/, balear /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βew/ valencià /es.ka.t͡ʃiˈɣa.vew/, /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escatxigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigavo, escatxigàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gà·veu (5)
# enxauteu
## Català
### Verb

enxauteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enxautar-se.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enxautar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enxautar-se.
# enxautà
## Català
### Verb

enxautà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enxautar-se.
# enxautàreu
## Català
### Verb

enxautàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enxautar-se.
# enxautés
## Català
### Verb

enxautés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxautar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxautar-se.
# enxautéssem
## Català
### Verb

enxautéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxautar-se.
# enxauto
## Català
### Verb

enxauto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enxautar-se.
# enxautàrem
## Català
### Verb

enxautàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enxautar-se.
# enxautàveu
## Català
### Verb

enxautàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enxautar-se.
# enxautésseu
## Català
### Verb

enxautésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxautar-se.
# esbateràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əz.bə.təˈɾas/, occidental /ez.ba.teˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbateràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbatre.
    Forma col·loquial per [tu] esbatràs.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ràs (4)
* Anagrames: rebatessa, sabateres
# esbateríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾi.əw/, occidental /ez.ba.teˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbateríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbatre.
    Forma verbal per [vosaltres/vós] esbatríeu.
# esbaterà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əz.bə.təˈɾa/, occidental /ez.ba.teˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbaterà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbatre.
    Forma col·loquial per [ell/ella/vostè] esbatrà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·rà (4)
* Anagrama: abateres
# esbatessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.sən/, occidental /ez.baˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esbatessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Ells/elles/vostès] esbatessin, esbatessen o esbateren.
# esbaterien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾi.ən/, occidental /ez.ba.teˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbaterien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbatre.
    Forma col·loquial per [ells/elles/vostès] esbatrien.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·te·ri·en (5)
* Anagrama: entebeiràs
# esbateries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾi.əs/, occidental /ez.ba.teˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbateries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbatre.
    Forma col·loquial per [tu] esbatries.
# esbateré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈɾe/, occidental /ez.ba.teˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbateré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbatre.
    Forma col·loquial per [jo] esbatré.
# esbates
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈba.təs/, occidental /ezˈba.tes/
   * Rimes: -ates

### Verb

esbates
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbatre.
    [Que tu] esbatis o esbates; [tu] no esbatis o esbates.
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbatre.
    Forma col·loquial per [tu] esbats.
# esbatessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.sə/, occidental /ez.baˈte.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

esbatessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [jo] esbatés o esbatera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·tes·sa (4)
* Anagrama: abatesses
# escarnixos
## Català
### Verb

escarnixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnixes, escarnesques, escarneixis, escarnisques, escarnesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·xos (4)
# escarnufada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kər.nuˈfa.ðə/, occidental /es.kaɾ.nuˈfa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escarnufada
* Participi femení singular del verb escarnufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fa·da (5)
# escarnufades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kər.nuˈfa.ðəs/, occidental /es.kaɾ.nuˈfa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

escarnufades
* Participi femení plural del verb escarnufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fa·des (5)
# escarnixen
## Català
### Verb

escarnixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escarnir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarneixen
* [2] escarnesquen, escarneixin, escarnisquen, escarnesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·xen (4)
# escarnixes
## Català
### Verb

escarnixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escarnir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarneixes
* [2] escarnixos, escarnesques, escarneixis, escarnisques, escarnesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·xes (4)
* Anagrama: xericassen
# escarnixo
## Català
### Verb

escarnixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escarnir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarneix, escarneixo, escarnesc, escarneixi, escarnisc
* [2] escarnixa, escarnesca, escarneixi, escarnisca, escarnesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·xo (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinorsx)
* Anagrama: encarixos
# escarnixa
## Català
### Verb

escarnixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnesca, escarneixi, escarnisca, escarnesqui
* [2] escarnixo, escarnesca, escarneixi, escarnisca, escarnesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni·xa (4)
# escarnufa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈnu.fə/, occidental /es.kaɾˈnu.fa/
   * Rimes: -ufa

### Verb

escarnufa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escarnufar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escarnufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fa (4)
# escarnufant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.nuˈfan/ balear /əs.kəɾ.nuˈfant/, /əs.kər.nuˈfan/ Occidental: nord-occidental /es.kar.nuˈfan/ valencià /es.kaɾ.nuˈfant/, /es.kaɾ.nuˈfan/
   * Rimes: -ant

### Verb

escarnufant
* Gerundi del verb escarnufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nu·fant (4)
# esdentegaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esdentegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegarives
# esdentegares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɣa.ɾəs/, occidental /ez.ðen.teˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esdentegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esdentegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* [2] esdenteguessis, esdenteguesses, esdentegassis, esdentegasses
# esdentegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dən.tə.ɣəˈɾɛw/ balear /əz.ðən.tə.ɣəˈɾəw/, /əz.ðən.tə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ðen.te.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esdentegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esdentegar.
# esdentegarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esdentegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegariven
# esdentegaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esdentegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esdentegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* [1] esdentegariva
* [2] esdentegariva
# esdentegariven
## Català
### Verb

esdentegariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegarien
# esdentegarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾa/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esdentegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esdentegar.
# esdentegaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.təˈɣa.ɾən/, occidental /ez.ðen.teˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esdentegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esdentegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* [2] esdenteguessin, esdenteguessen, esdentegassin, esdentegassen
# esdentegariva
## Català
### Verb

esdentegariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esdentegar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* [1] esdentegaria
* [2] esdentegaria
# esdentegarives
## Català
### Verb

esdentegarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esdentegar.

#### Variants

* esdentegaries
# enyoravi
## Català
### Verb

enyoravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.

#### Variants

* enyoraia, enyorava
# enyoreguem
## Català
### Verb

enyoreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyorem
# enyorau
## Català
### Verb

enyorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enyorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enyorar.

#### Variants

* [1] enyoreu
* [2] enyoreu

## Català antic
### Verb

enyorau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de enyorar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de enyorar

#### Variants

* [1] enyorats
* [2] enyorats
# enyore
## Català
### Verb

enyore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enyorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enyorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enyorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enyorar.

#### Variants

* [1] enyoro, enyori, enyor
* [2] enyori, enyoro
* [3] enyori, enyoro
* [4] enyori
# enyoreguessa
## Català
### Verb

enyoreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoressi, enyoressa, enyorés, enyoràs, enyorara
# enyoraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɲuˈɾa.βən/ balear /ə.ɲoˈɾa.vən/, /ə.ɲuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /e.ɲoˈɾa.βen/ valencià /e.ɲoˈɾa.ven/, /e.ɲoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enyoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.

#### Variants

* enyoraien

## Català antic
### Verb

enyoraven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar
# enyorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɲuˈɾa.βə/ balear /ə.ɲoˈɾa.və/, /ə.ɲuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /e.ɲoˈɾa.βa/ valencià /e.ɲoˈɾa.va/, /e.ɲoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enyorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.

#### Variants

* [1] enyoravi, enyoraia
* [2] enyoraia

## Català antic
### Verb

enyorava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar
# enyoraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɲuˈɾa.βəs/ balear /ə.ɲoˈɾa.vəs/, /ə.ɲuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.ɲoˈɾa.βes/ valencià /e.ɲoˈɾa.ves/, /e.ɲoˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enyoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.

#### Variants

* enyoraies

## Català antic
### Verb

enyoraves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar
# enyoravo
## Català
### Verb

enyoravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enyorar.

#### Variants

* enyoràieu, enyoràveu
# escaseo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈse.o/, meridional /eh.kaˈse.o/
       Americà: alt /es.k(a)ˈse.o/, baix /eh.kaˈse.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

escaseo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escasear
# escassament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌka.səˈmen/ balear /əsˌka.səˈment/, /əsˌka.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌka.saˈmen/ valencià /esˌka.saˈment/, /esˌka.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escàs i el sufix -ment, segle XIV.

### Adverbi

escassament
* D'una manera escassa.

#### Sinònims

* minsament, curtament

#### Traduccions

* Anglès: sparsely $^{(en)}$
* Castellà: escasamente $^{(es)}$
* Italià: scarsamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cas·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escaseces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈse.θes/, meridional /eh.kaˈse.θeh/
       Americà: alt /es.kaˈse.s(e)s/, baix /eh.kaˈse.seh/, austral /eh.kaˈse.ses/
   * Rimes: -eθes

### Nom

escaseces f. pl.
* forma plural de escasez