OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# degoti
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣo.ti/, occidental /deˈɣo.ti/
   * Rimes: -oti

### Verb

degoti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de degotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb degotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb degotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb degotar.

#### Variants

* [1] degoto, degote, degot
* [2] degote
* [3] degote
* [4] degote
# degotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈte.sis/ balear /də.ɣoˈte.sis/, /də.ɣuˈte.sis/ Occidental: /de.ɣoˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

degotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotesses, degotassis, degotasses, degotares
# degotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣo.təs/, occidental /deˈɣo.tes/
   * Rimes: -otes

### Verb

degotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de degotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [2] degotis
# degotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈte.səs/ balear /də.ɣoˈte.səs/, /də.ɣuˈte.səs/ Occidental: /de.ɣoˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

degotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotessis, degotassis, degotasses, degotares
# degotis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣo.tis/, occidental /deˈɣo.tis/
   * Rimes: -otis

### Verb

degotis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotes
# conxorxéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲ.ʃurˈʃe.sim/ balear /koɲ.ʃoɾˈʃe.sim/, /kuɲ.ʃurˈʃe.sim/ Occidental: /koɲ.t͡ʃoɾˈt͡ʃe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

conxorxéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb conxorxar-se.
# conxorxí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲ.ʃurˈʃi/ balear /koɲ.ʃoɾˈʃi/, /kuɲ.ʃurˈʃi/ Occidental: /koɲ.t͡ʃoɾˈt͡ʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

conxorxí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de conxorxar-se.
# conèixer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈnɛ.ʃə/ balear /koˈnə.ʃə/, /kuˈnɛ.ʃə/ alguerès /kuˈne.ʃar/ Occidental: nord-occidental /koˈnej.ʃe/ valencià /koˈnej.ʃeɾ/, /koˈne.ʃe/
   * Rimes: -ɛjʃe(ɾ)
   * Etimologia: D'un antic conòixer, del llatí vulgar *conōscere, del llatí cognōscĕre, segle XII.

### Verb

conèixer trans., pron., intr. ‎(pronominal conèixer-se)
* Tenir idea clara de la fisonomia o figura d'alguna persona.
* Entendre, tenir idea d'alguna cosa.
* Saber, advertir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: conec, coneix, coneixem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Variants

* conéixer, en valencià.
* coneixe, reducció col·loquial seguida de pronoms febles.
    Conèixer-los → Coneixe'ls

#### Sinònims

* beure's, considerar, creure, empassar-se, entendre, estimar, jutjar, opinar, pensar, rumiar, sospitar, tenir per, trobar
* entendre, saber, tenir idea, tenir notícia
* aprendre, estudiar, il·lustrar-se, instruir-se

#### Derivats

* coneixement
* coneixedor

#### Traduccions

* Anglès: meet $^{(en)}$
* Castellà: conocer $^{(es)}$
* Francès: connaître $^{(fr)}$
* Italià: conoscere $^{(it)}$
* Llombard: conóscer $^{(lmo)}$, cognóscer $^{(lmo)}$
* Occità: conéisser $^{(oc)}$
* Sicilià: canùsciri $^{(scn)}$
* Afrikaans: weet $^{(af)}$
* Albanès: di $^{(sq)}$
* Anglès: know $^{(en)}$
* Àrab: عَلِمَ $^{(ar)}$
* Armeni: գիտենալ $^{(hy)}$ ‎(guitenal)
* Àzeri: bilmək $^{(az)}$
* Belarús: ве́даць $^{(be)}$ ‎(védats), знаць $^{(be)}$ ‎(znats)
* Bengalí: জানা $^{(bn)}$
* Búlgar: зна́я $^{(bg)}$ ‎(znaia)
* Danès: vide $^{(da)}$
* Esperanto: scii $^{(eo)}$
* Estonià: teadma $^{(et)}$
* Feroès: vita $^{(fo)}$
* Finès: tietää $^{(fi)}$
* Francès: savoir $^{(fr)}$
* Friülà: savê $^{(fur)}$
* Gallec: saber $^{(gl)}$
* Hindi: पहचानना $^{(hi)}$
* Italià: sapere $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: SABER $^{(csc)}$
* Llombard: saver $^{(lmo)}$
* Neerlandès: weten $^{(nl)}$
* Occità: conéisser $^{(oc)}$
* Txec: vědět $^{(cs)}$
* Xinès: 知道 $^{(zh)}$ ‎(zhīdào)

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·nèi·xer (3)
* Anagrama: reconeix

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: conèixer
# conxorxésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲ.ʃurˈʃe.səw/ balear /koɲ.ʃoɾˈʃe.səw/, /kuɲ.ʃurˈʃe.səw/ Occidental: /koɲ.t͡ʃoɾˈt͡ʃe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

conxorxésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conxorxar-se.
# conyàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈɲas/, occidental /koˈɲas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Del castellà coñazo.

### Nom

conyàs m. ‎(plural conyassos)
* (castellanisme, vulgarisme) Qualificació despectiva donada a una persona o una cosa.
    Què vol, aquest conyàs de beneit?
* (castellanisme, vulgarisme) Cosa molt avorrida.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·nyàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (acnosy)
* Anagrama: anyocs

### Vegeu també

* ↑ Sebastià Serrano (1978). Literatura i teoria del coneixement, p.130. Editorial Laia. [Consulta: 10 abril 2013].
* ↑ David Paloma, Albert Rico (2008). Diccionari de dubtes i barbarismes, p.148. Edicions 62. [Consulta: 10 abril 2013].
# conèixer-se
## Català
### Verb

conèixer-se
* Forma pronominal de conèixer.

### Miscel·lània

* Anagrames: reconeixes, reconeixés
# conxorxéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɲ.ʃurˈʃe.siw/ balear /koɲ.ʃoɾˈʃe.siw/, /kuɲ.ʃurˈʃe.siw/ Occidental: /koɲ.t͡ʃoɾˈt͡ʃe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

conxorxéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb conxorxar-se.
# decidives
## Català
### Verb

decidives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de decidir.
# decidiva
## Català
### Verb

decidiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decidir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de decidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·di·va (4)
* Anagrama: dedicavi
# decidiu
## Català
### Verb

decidiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de decidir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb decidir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb decidir.
# decidixo
## Català
### Verb

decidixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decidir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decidir.
# decidixa
## Català
### Verb

decidixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decidir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decidir.
# decidixen
## Català
### Verb

decidixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de decidir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decidir.
# decidixes
## Català
### Verb

decidixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de decidir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decidir.
# decidixos
## Català
### Verb

decidixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decidir.
# decidiven
## Català
### Verb

decidiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de decidir.
# decidix
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.siˈðiʃ/, occidental /de.siˈðiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

decidix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de decidir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb decidir.
# decresquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.sən/, occidental /de.kɾesˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

decresquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixessin, decresquessin, decresqueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·ques·sen (4)
# decresquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.səs/, occidental /de.kɾesˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

decresquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixessis, decresquessis, decresqueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·ques·ses (4)
# decresqueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.ɾən/, occidental /de.kɾesˈke.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

decresqueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de decréixer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* [1] decreixeren
* [2] decreixessin, decresquessin, decresquessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·que·ren (4)
# decresquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.sis/, occidental /de.kɾesˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

decresquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixessis, decresquesses, decresqueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·ques·sis (4)
# decresquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.sin/, occidental /de.kɾesˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

decresquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixessin, decresquessen, decresqueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·ques·sin (4)
# decresqueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kɾəsˈke.ɾəs/, occidental /de.kɾesˈke.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

decresqueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de decréixer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* [1] decreixeres
* [2] decreixessis, decresquessis, decresquesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·que·res (4)
# decresques
## Català
### Verb

decresques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixis, decresquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·ques (3)
# decresqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kɾəsˈkɛw/ balear /də.kɾəsˈkəw/, /də.kɾəsˈkɛw/ Occidental: /de.kɾesˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

decresqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* decreixeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·queu (3)
# decresqui
## Català
### Verb

decresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decréixer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decréixer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb decréixer.

#### Variants

* [1] decreixi, decresca
* [2] decreixi, decresca
* [3] decreixi, decresca

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·qui (3)
# decresquera
## Català
### Verb

decresquera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decréixer.

#### Variants

* [1] decreixessi, decreixessa, decreixés, decresqués
* [2] decreixessi, decreixés, decresqués

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cres·que·ra (4)
# defensa yugoslava
## Castellà
### Nom

defensa yugoslava f. ‎(plural defensas yugoslavas)
* (handbol) sistema defensiu 3-2-1

#### Sinònims

* defensa 3-2-1
* sistema defensivo 3-2-1

### Vegeu també

* defensa yugoslava. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# defensae
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈfɛn.saj/

### Adjectiu

dēfensae
* nominatiu femení plural de dēfensus
* vocatiu femení plural de dēfensus
* genitiu femení singular de dēfensus
* datiu femení singular de dēfensus

### Nom

dēfensae
* nominatiu plural de dēfensa
* vocatiu plural de dēfensa
* genitiu singular de dēfensa
* datiu singular de dēfensa
# defensaia
## Català
### Verb

defensaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.
# defensaien
## Català
### Verb

defensaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.
# defensaies
## Català
### Verb

defensaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de defensar.
# defensam
## Català
### Verb

defensam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de defensar.

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈfɛn.sam/

### Adjectiu

dēfensam
* acusatiu femení singular de dēfensus

### Nom

dēfensam
* acusatiu singular de dēfensa
# creuassin
## Català
### Verb

creuassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·uas·sin (3)
* Anagrames: canusires, cruiassen, cuirassen
# creuaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾə.wəˈɾe/, occidental /kɾe.waˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

creuaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·ua·ré (3)
* Anagrames: creareu, creàreu, recareu, recàreu, recaure
# creuarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾə.wəˈɾa/, occidental /kɾe.waˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

creuarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de creuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·ua·rà (3)
* Anagrames: arcareu, arcàreu, carareu, caràreu, raucaré
# delatéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈte.səm/, occidental /de.ɫaˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

delatéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssim, delatàssim, delatàssem, delatàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tés·sem (4)
# delatéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈte.sim/, occidental /de.ɫaˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

delatéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssem, delatàssim, delatàssem, delatàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tés·sim (4)
* Anagrama: desmetilàs
# delatàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈta.βəm/, balear /də.ɫəˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.ɫaˈta.βem/ valencià /de.ɫaˈta.vem/, /de.ɫaˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

delatàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tà·vem (4)
# delatéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈte.siw/, occidental /de.ɫaˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

delatéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatésseu, delatàssiu, delatàsseu, delatàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tés·siu (4)
* Anagrama: siuletades
# delatésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈte.səw/, occidental /de.ɫaˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

delatésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssiu, delatàssiu, delatàsseu, delatàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tés·seu (4)
# delatàssim
## Català
### Verb

delatàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssim, delatéssem, delatàssem, delatàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tàs·sim (4)
# delatàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈta.βəw/, balear /də.ɫəˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ɫaˈta.βew/ valencià /de.ɫaˈta.vew/, /de.ɫaˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

delatàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tà·veu (4)
# delatàsseu
## Català
### Verb

delatàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssiu, delatésseu, delatàssiu, delatàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tàs·seu (4)
# delatés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈtes/, occidental /de.ɫaˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

delatés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* [1] delatàs, delatara
* [2] delatàs, delatara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tés (3)
* Anagrama: telades
# delatàssiu
## Català
### Verb

delatàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatéssiu, delatésseu, delatàsseu, delatàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tàs·siu (4)
# defugissi
## Català
### Verb

defugissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugigués, defugiguera, defugís, defugira

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gis·si (4)
# defugiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fu.ʒiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /de.fu.ʒiˈɾas/, valencià /de.fu.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

defugiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·ràs (4)
* Heterograma de 9 lletres (adefgirsu)
# defugiríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fu.ʒiˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /de.fu.ʒiˈɾi.em/, valencià /de.fu.d͡ʒiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

defugiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·rí·em (5)
# defugiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fu.ʒiˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /de.fu.ʒiˈɾi.ew/, valencià /de.fu.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

defugiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·rí·eu (5)
# defugissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.sən/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.sen/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

defugissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguessen, defugigueren, defugissin, defugiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gis·sen (4)
# defugiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fu.ʒiˈɾe/ Occidental: nord-occidental /de.fu.ʒiˈɾe/, valencià /de.fu.d͡ʒiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

defugiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·ré (4)
# defugis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈfu.ʒis/ Occidental: nord-occidental /deˈfu.ʒis/, valencià /deˈfu.d͡ʒis/
   * Rimes: -uʒis

### Verb

defugis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defuges, defujos

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gis (3)
* Heterograma de 7 lletres (defgisu)
* Anagrama: fugides
# defugissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.sin/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.sin/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

defugissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguessen, defugigueren, defugissen, defugiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gis·sin (4)
# defugirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fu.ʒiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /de.fu.ʒiˈɾa/, valencià /de.fu.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

defugirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (adefgiru)
# defugisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.səs/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.ses/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

defugisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguesses, defugigueres, defugissis, defugires

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gis·ses (4)
# deleguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.səs/, occidental /de.ɫeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

deleguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguessis, delegassis, delegasses, delegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues·ses (4)
# deleguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɫe.ɣin/, occidental /deˈɫe.ɣin/
   * Rimes: -eɡin

### Verb

deleguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb delegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] deleguen
* [2] deleguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·guin (3)
# deleguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɫe.ɣis/, occidental /deˈɫe.ɣis/
   * Rimes: -eɡis

### Verb

deleguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* delegues

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·guis (3)
# deleguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.sis/, occidental /de.ɫeˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

deleguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguesses, delegassis, delegasses, delegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues·sis (4)
# deleguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.sən/, occidental /de.ɫeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

deleguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguessin, delegassin, delegassen, delegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues·sen (4)
# deleguessi
## Català
### Verb

deleguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] delegués, delegàs, delegara
* [2] delegués, delegàs, delegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues·si (4)
# delegui
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɫe.ɣi/, occidental /deˈɫe.ɣi/
   * Rimes: -eɡi

### Verb

delegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de delegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb delegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb delegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] delego, delegue, deleg
* [2] delegue
* [3] delegue
* [4] delegue

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gui (3)
# delegues
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɫe.ɣəs/, occidental /deˈɫe.ɣes/
   * Rimes: -eɡes

### Verb

delegues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de delegar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [2] deleguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues (3)