OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tense
## Català
### Verb

tense
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tensar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·se (2)
* Anagrames: entès, entés, estén, etens, netes, nétes, seent, tesen

## Anglès

   * Pronúncia: /tɛns/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del llatí tēnsus.

### Adjectiu

tense ‎(comparatiu tenser, superlatiu tensest)
* tens

### Nom

tense ‎(plural tenses)
* temps verbal
    The basic tenses in English are present, past and future.Els principals temps verbals en anglès són: el present, el passat i el futur.

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈten.se/, meridional \ˈteŋ.se\
       Americà: alt /ˈten.s(e)/, baix \ˈteŋ.se\, austral /ˈten.se/
   * Rimes: -ense

### Verb

tense
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb tensar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb tensar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb tensar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·se (2)
* Anagrames: entes, estén, senté, tenés, tesen
# tensé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tenˈse/, meridional \teŋˈse\
       Americà: alt /t(e)nˈse/, baix \teŋˈse\, austral /tenˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

tensé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb tensar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·sé (2)
* Anagrames: entes, estén, senté, tenés, tesen
# cascar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəsˈka/, balear /kəsˈka/ alguerès /kasˈka/ Occidental: nord-occidental /kasˈka/ valencià /kasˈkaɾ/, /kasˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cascà
   * Etimologia: 1: Segurament del llatí vulgar *quassicare, de quassare ‎(«sacsejar, masegar»), freqüentatiu de quatĕre, segle XIV.
   * Etimologia: 2: Del sard logudorès cascare.
   * Etimologia: 3: De casc i la desinència -ar.

### Verb

cascar trans., pron. ‎(pronominal cascar-se)
* Copejar, masegar.
* (pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: casco, casca, casquem

#### Derivats

* casca, cascadura, cascall, cascament

#### Traduccions

* Anglès: hit $^{(en)}$, damage $^{(en)}$
* Castellà: cascar $^{(es)}$, magullar $^{(es)}$
* Francès: battre $^{(fr)}$, meurtrir $^{(fr)}$
* Italià: percuotere $^{(it)}$
* Llatí: percutere $^{(la)}$
* Occità: cascar $^{(oc)}$
* Anglès: have $^{(en)}$ something to eat or drink
* Castellà: echarse $^{(es)}$ algo
* Francès: se mettre $^{(fr)}$ sur l'estomac
* Italià: inghiottire $^{(it)}$
* Llatí: manducare $^{(la)}$ aut bibere $^{(la)}$

### Verb

cascar intr.
* (alguerès) badallar

#### Relacionats

* casco

### Verb

cascar intr. pron. ‎(pronominal cascar-se)
* (alguerès, pronominal) endurir-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·car (2)
* Anagrama: carcàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot, DAlg
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# tesen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɛ.zən/, occidental /ˈte.zen/
   * Rimes: -ɛzen

### Verb

tesen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de tesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·sen (2)
* Anagrames: entès, entés, estén, etens, netes, nétes, seent, tense

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈte.sen/, meridional \ˈte.seŋ\
       Americà: alt /ˈte.s(e)n/, baix \ˈte.seŋ\, austral /ˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

tesen
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb tesar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb tesar

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·sen (2)
* Anagrames: entes, estén, senté, tenés, tense, tensé
# baolar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ba.uˈɾa/
   * Etimologia: Del sard logudorès baulare.

### Verb

baolar intr.
* (alguerès) lladrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·o·lar (3)
* Anagrames: braola, braolà, labora, laborà

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# pesen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpe.zən/, occidental /ˈpe.zen/

### Verb

pesen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·sen (2)
* Anagrames: penes, penés, pense

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpe.sen/, meridional \ˈpe.seŋ\
       Americà: alt /ˈpe.s(e)n/, baix \ˈpe.seŋ\, austral /ˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pesen
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb pesar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb pesar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·sen (2)
* Anagrames: nepes, penes, pensé
# pensé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /penˈse/, meridional \peŋˈse\
       Americà: alt /p(e)nˈse/, baix \peŋˈse\, austral /penˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

pensé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb pensar

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·sé (2)
* Anagrames: nepes, penes, pesen
# temir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /tiˈmi/
   * Etimologia: Del sard logudorès timire i del sasserès timì.

### Verb

temir trans., intr.
* (alguerès) témer

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·mir (2)
* Anagrames: merit, mèrit, Miret, ritme, tirem, treim, tremi, tremí, triem

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# penes
## Català

   * Pronúncia: (de poena i penar)
       Oriental: central /ˈpɛ.nəs/, balear /ˈpe.nəs/ Occidental: /ˈpe.nes/
   * Pronúncia: (de pinna)
       Oriental: central /ˈpɛ.nəs/ balear /ˈpə.nəs/, /ˈpɛ.nəs/ Occidental: /ˈpe.nes/
   * Rimes: -ɛnes

### Nom

penes f. pl.
* Forma plural de pena.

### Verb

penes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de penar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* [2] penis, penos

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·nes (2)
* Anagrames: pense, pesen

## Anglès
### Nom

penes
* forma plural de penis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpe.nes/, meridional /ˈpe.neh/
       Americà: alt /ˈpe.n(e)s/, baix /ˈpe.neh/, austral /ˈpe.nes/
   * Rimes: -enes

### Nom

penes m. pl.
* forma plural de pene

### Verb

penes
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb penar

#### Variants

* (voseo, rar) penés

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·nes (2)
* Anagrames: nepes, pensé, pesen

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpeː.neːs/

### Nom

pēnēs
* nominatiu plural de pēnis
* vocatiu plural de pēnis
* acusatiu plural de pēnis
# txarrar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /t͡ʃaˈra/
   * Etimologia: Del sard logudorès ciarrare i del sasserès ciarrà.

### Verb

txarrar intr., trans.
* (alguerès) xerrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: txar·rar (2)

### Vegeu també

* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.
# babai
## Català

   * Pronúncia: alguerès /baˈbaj/
   * Etimologia: Del sard logudorès babbai ‎(«papa, senyor»), de babbu ‎(«pare»).

### Nom

babai m. ‎(plural babais)
* (alguerès, familiarment) oncle
    «Ja ne l’hi haveu portat a casa, lo paltò, a babai?» (Andreu Bosch i Rodoreda, El català de l'Alguer, →ISBN)
* (alguerès, tractament de respecte) senyor
    «Babai Pere era un home que ja tocava a la vellesa.» («Lo padrí», Estudis sobre la cultura catalana a Sardenya, →ISBN)

#### Sinònims

* xiu

#### Relacionats

* mamai

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·bai (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# cariasa
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ka.ɾiˈa.za/
   * Etimologia: Del sard logudorès cariasa, del llatí cerasia.

### Nom

cariasa f. ‎(plural cariases)
* (alguerès) cirera
* (alguerès) cirerer

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·sa (4)
* Anagrames: casaria, saciara, saciarà

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat, DAlg
# matareso
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ma.taˈɾe.zu/
   * Etimologia: Del sard logudorès mataresu ‎(literalment «ferèstec, feral»), de mata ‎(«màquia»).

### Adjectiu

matareso m. ‎(femení materesa, plural masculí mataresos, plural femení matereses)
* (alguerès) entremaliat, trapella, dit de calqui amb molta vivacitat
    «Séu minyons mataresos! Teniu d'ésser més bons.» (Josep Sanna i Useri, Diccionari català de l’Alguer, 1988)
    «La sípia era mataresa, que dava l'espompada de tinta per s'amagar.» («Nasses i copaces», Corpus Bosch & Sanna)
* (alguerès) maleducat, arrogant

#### Derivats

* mataresia, mataresúmini

### Nom

matareso m. ‎(plural mataresos, femení materesa)
* Membre dels Mataresos, colla castellera de l'Alguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ta·re·so (4)
* Anagrames: amotar-se, amotares

### Vegeu també

* ↑ Màuru Maxia, Cuddu lodde mataresu, Sesuja
# papàriu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /paˈpa.ɾiw/
   * Etimologia: Del sard logudorès pabàriu, del llatí papāver.

### Nom

papàriu m. ‎(plural papàrius)
* (alguerès) rosella

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pà·riu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat, DAlg
# barracoc
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ba.raˈkɔk/
   * Etimologia: Del sard logudorès barrakokku.

### Nom

barracoc m. ‎(plural barracocs)
* (alguerès) albercoc
* (alguerès) albercoquer

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ra·coc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# esquinquida
## Català

   * Pronúncia: alguerès /as.kinˈki.da/
   * Etimologia: Del sard logudorès iskinkidda, del llatí scintilla.

### Nom

esquinquida f. ‎(plural esquinquides)
* (alguerès) espurna

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quin·qui·da (4)
# s'arraiolar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /sarajuˈɾa/
   * Etimologia: Del sard logudorès arrayolare.

### Verb

s'arraiolar pron.
* (alguerès) enfadar-se

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# recivir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ri.siˈvi/
   * Etimologia: Del sard logudorès recivere i del sasserès ritzibí.

### Verb

recivir trans.
* (alguerès) rebre

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·vir (3)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# obscurigar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /as.ku.ɾiˈga/
   * Etimologia: Del sard logudorès iscurigare o del sasserès iscurigà.

### Verb

obscurigar intr.
* (alguerès) enfosquir, vesprejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·cu·ri·gar (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# mentovar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /man.tuˈva/
   * Etimologia: Del sard logudorès mentovare.

### Verb

mentovar trans.
* (alguerès) esmentar, mencionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·to·var (3)
* Heterograma de 8 lletres (aemnortv)
* Anagrames: entràvom, rentàvom, tornàvem, trenàvom

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# linguir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /linˈgi/
   * Etimologia: Del sard logudorès linghire i del sasserès linghì.

### Verb

linguir trans.
* (alguerès) llepar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lin·guir (2)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# escarratxar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /as.ka.raˈt͡ʃa/
   * Etimologia: Del sard logudorès iscarrasciàre i del sasserès iscarrasciàre.

### Verb

escarratxar intr.
* (alguerès) escopir

#### Derivats

* escarratxu (escopinada)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·rat·xar (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.
# entitirigar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /in.ti.ti.ɾiˈɣa/
   * Etimologia: Del sard logudorès intetterigare i del sasserès intittarigà.

### Verb

entitirigar trans., pron. ‎(pronominal s'entitirigar)
* (alguerès) entorpir
* (alguerès, pronominal) Gelar-se de fred.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ti·ti·ri·gar (5)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.
# embufar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /am.buˈfa/
   * Etimologia: Del sard logudorès s'imbuffare i del sasserès imbuffassi.

### Verb

embufar trans., pron. ‎(pronominal s'embufar)
* (alguerès) inflar
* (alguerès, pronominal) atipar-se, enrabiar-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·far (3)
* Heterograma de 7 lletres (abefmru)
* Anagrames: bufarem, bufàrem

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.

## Occità

   * Pronúncia: /em.byˈfa/
   * Etimologia: Derivat de bufar.

### Verb

embufar
* (pron.) enfadar-se
# arrunjar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ruŋˈʒa/
   * Etimologia: Del sard logudorès rughinzare o del sasserès rugginà.

### Verb

arrunjar trans.
* (alguerès) rovellar

#### Derivats

* arrunjo (rovell)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·run·jar (3)

### Vegeu també

* Bosch i Rodoreda, Andreu. «Aplicació de la perspectiva ecosociolingüística en la variació : penetració i extensió dels sardismes en l’alguerès». Llengua i literatura, 1999, p. 157-95 [Consulta: 12-04-2020].
# arremunir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ra.muˈni/
   * Etimologia: Del sard logudorès remunire.

### Verb

arremunir trans.
* (alguerès) endreçar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mu·nir (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# apatxigar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pa.t͡ʃiˈga/
   * Etimologia: Del sard logudorès i sasserès appitzigàre.

### Verb

apatxigar trans.
* (alguerès) enganxar

#### Derivats

* apatxigós (aferradís).

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pat·xi·gar (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.
# alluïnar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ʎu.iˈna/
   * Etimologia: Del sard logudorès illuinare.

### Verb

alluïnar trans.
* (alguerès) enlluernar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·ï·nar (4)
* Anagrama: llunària

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# aborrar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.buˈra/
   * Etimologia: Del sard logudorès abburrare.

### Verb

aborrar trans.
* (alguerès) immergir, mullar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·rar (3)
* Anagrama: arborar

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# s'abijar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /sa.biˈd͡ʒa/
   * Etimologia: Del sard logudorès abizzare o del sasserès abizà.

### Verb

s'abijar intr. pron.
* (alguerès) adonar-se

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
* Les relacions de Mn. Alcover amb l'Alguer, de Jaume Corbera Pou.
# desenvolupant
## Català
### Verb

desenvolupant
* Gerundi del verb desenvolupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·vo·lu·pant (5)
# longe
## Francès
### Adjectiu

longe f. ‎(plural longes)
* forma femenina de long

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɔŋ.ɡeː/
   * Etimologia: De longus.

### Adverbi

longe
* lluny
    Longe absum ― Estic lluny

### Adjectiu

longe
* vocatiu masculí singular de longus
# sunyer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /suˈɲe/ Occidental: nord-occidental /suˈɲe/, valencià /suˈɲeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

sunyer m. ‎(plural sunyers)
* (col·loquial) Forma alternativa de somier.
    «Al cap d'una mica, van sentir un parell de cops a terra, com si s'hagués tret les sabates i de seguit va grinyolar el sunyer com si es fiqués al llit.» (Josep Coll, Muntanyes maleïdes, 1993)

#### Notes

* Com a personificació de la son, vegeu Sunyer, només usat com a nom propi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·nyer (2)
* Heterograma de 6 lletres (enrsuy)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# Sunyé
## Català

   * Pronúncia: /suˈɲe/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Variant fonètica de Sunyer.

### Nom propi

Sunyé
* Cognom

#### Variants

* Suñé

### Miscel·lània

* Síl·labes: Su·nyé (2)

### Vegeu també

* Cerca Sunyé a Wikidata
* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Suñé
## Català

   * Pronúncia: /suˈɲe/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Grafia castellanitzada de Sunyé, variant de Sunyer.

### Nom propi

Suñé
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Su·ñé (2)

### Vegeu també

* Cerca Suñé a Wikidata
* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Suñer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /suˈɲe/ Occidental: nord-occidental /suˈɲe/, valencià /suˈɲeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: Grafia castellanitzada de Sunyer.

### Nom propi

Suñer
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Su·ñer (2)

### Vegeu també

* Cerca Suñer a Wikidata
* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# campanar de cadireta
## Català
### Nom

campanar de cadireta m. ‎(plural campanars de cadireta)
* Paret d’una església elevada per sobre de la teulada amb obertures per les campanes.

#### Sinònims

* campanar d'espadanya
* campanar de paret

#### Traduccions

* Anglès: bell-gable $^{(en)}$
* Castellà: espadaña $^{(es)}$
* Francès: clocher-mur $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Termcat
# Sunyer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /suˈɲe/ Occidental: nord-occidental /suˈɲe/, valencià /suˈɲeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: Del nom germànic *Suniar, del gòtic 𐍃𐌿𐌽𐌾𐌰 ‎(sunja, «veritat»). Llatinitzat Suniarius ‎(literalment «el que diu la veritat»), era un dels noms més freqüents en la Catalunya comtal abans de l’any 1000, especialment Sunyer I de Barcelona. Com a personificació infantívola és un joc de paraules de son Sunyer, reducció de mosson, assimilació de mossèn. No té relació etimològica amb son (del llatí somnus), però l’evolució patrimonial de somnium seria *suny en lloc del cultisme somni.

### Nom propi

Sunyer
* Cognom
* Municipi situat al sud de Lleida, al centre del Segrià.
* (infantil) Personificació de la son.
    «No tenia mes remey que tornarse asseure á l'espona del llit y contarme una altra rondalla, fins que venía en Sunyer á tancarme'ls ullets.» (Jaume Collell, Memories d'un noy de Vich, 1908)

#### Variants

* (cognom) Sunyé, Suñé, Suñer

### Miscel·lània

* Síl·labes: Su·nyer (2)
* Heterograma de 6 lletres (enrsuy)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
* ↑ Turull, Albert. «Sunyer», La Toponímia de les comarques de ponent, IEC, 2007.
* 1 2 Coromines, Joan. «DECat. VIII, 67b15-37». A: Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1980-1991.
# somni
## Català

   * Pronúncia: /ˈsɔm.ni/
   * Etimologia: Semicultisme del llatí somnium, segle XIV. L’evolució patrimonial seria *suny.

### Nom

somni m. ‎(plural somnis)
* Imaginacions que ocorren durant el son.
* Desig difícil d’aconseguir.

#### Variants

* somi (col·loquial, barceloní, septentrional, balear, nord-occidental)
* ensomni (valencià, tortosí)

#### Traduccions

* Alemany: Traum $^{(de)}$ m.
* Anglès: dream $^{(en)}$
* Àrab: حُلْم $^{(ar)}$ m.
* Asturià: suañu $^{(ast)}$ m., suañu $^{(ast)}$ m.
* Basc: amets $^{(eu)}$
* Castellà: sueño $^{(es)}$, ensueño $^{(es)}$
* Eslovac: sen $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: sanje $^{(sl)}$ f. pl.
* Esperanto: sonĝo $^{(eo)}$
* Feroès: dreymur $^{(fo)}$ m.
* Finès: uni $^{(fi)}$
* Francès: rêve $^{(fr)}$, songe $^{(fr)}$
* Friülà: sium $^{(fur)}$ m., insium $^{(fur)}$ m.
* Gallec: soño $^{(gl)}$ m.
* Grec: όνειρο $^{(el)}$ n. ‎(óniro)
* Grec antic: ὄνειρος $^{(grc)}$ m. ‎(óneiros)
* Guaraní: ke $^{(gn)}$
* Hongarès: álom $^{(hu)}$
* Islandès: draumur $^{(is)}$ m.
* Italià: sogno $^{(it)}$ m.
* Japonès: 夢 $^{(ja)}$
* Llatí: somnium $^{(la)}$ n.
* Neerlandès: droom $^{(nl)}$ m.
* Occità: sòmi $^{(oc)}$ m.
* Polonès: sen $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: sonho $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: siemi $^{(rm)}$ m.
* Romanès: vis $^{(ro)}$ n.
* Rus: сон $^{(ru)}$ m. ‎(son)
* Sànscrit: स्वप्न $^{(sa)}$
* Sicilià: sonnu $^{(scn)}$ m.
* Suec: dröm $^{(sv)}$ c.
* Turc: rüya $^{(tr)}$
* Txec: sen $^{(cs)}$ m.
* Vènet: insonio $^{(vec)}$
* Xinès: 夢 $^{(zh)}$ ‎(梦, mèng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: som·ni (2)
* Anagrames: minos, minso, nomis

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
* ↑ Coromines, Joan. «DECat. VIII, 67b15-20». A: Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1980-1991.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɔm.niː/

### Nom

somnī
* nominatiu plural de somnus
* vocatiu plural de somnus
* genitiu singular de somnus
# Campanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəm.pəˈna/ Occidental: nord-occidental /kam.paˈna/, valencià /kam.paˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del romandalusí *capana, del llatí capanna ‎(«cabana»). Compareu amb Campanet, Campanitx, Puigcampana.

### Nom propi

Campanar
* Barri i districte de València, antic municipi de l’horta valenciana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Cam·pa·nar (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: OnCat, GEC
# campanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəm.pəˈna/ Occidental: nord-occidental /kam.paˈna/, valencià /kam.paˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De campana i el sufix -ar, segle XIV, substituint per pressió eclesiàstica les formes antigues campanil, campanal, campaner.

### Nom

campanar m. ‎(plural campanars)
* Torre o element arquitectònic, normalment d'una església, que conté les campanes.

#### Sinònims

* cloquer

#### Compostos i expressions

* campanar de cadireta
* campanar exempt
* fer-ne de l'alçada d'un campanar
* dir-ne de l'alçada d'un campanar

#### Traduccions

* Anglès: bell tower $^{(en)}$
* Armeni: զանգակատուն $^{(hy)}$ ‎(zangakatun)
* Bretó: kloc'hdi $^{(br)}$ m.
* Castellà: campanario $^{(es)}$ m.
* Coreà: 종탑 $^{(ko)}$ ‎(jongtap)
* Eslovac: zvonica $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: sonorilturo $^{(eo)}$
* Francès: clocher $^{(fr)}$
* Friülà: cjampanîli $^{(fur)}$ m.
* Gallec: campanario $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: clochdwr $^{(cy)}$ m.
* Grec: κωδωνοστάσιο $^{(el)}$ n. ‎(kodonostàssio), καμπαναριό $^{(el)}$ n. ‎(kambanarió)
* Irlandès: clogás $^{(ga)}$ m.
* Italià: campanile $^{(it)}$ m.
* Llatí: campanarium $^{(la)}$ n.
* Maltès: kampnar $^{(mt)}$ m.
* Noruec: klokketårn $^{(no)}$ n.
* Portuguès: campanário $^{(pt)}$ m.
* Romanès: clopotniţă $^{(ro)}$ f.
* Rus: колоко́льня $^{(ru)}$ f. ‎(kolokólnia)
* Suec: klockstapel $^{(sv)}$
* Tai: หอระฆัง $^{(th)}$
* Turc: çan kulesi $^{(tr)}$
* Txec: zvonice $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: дзвіни́ця $^{(uk)}$ f. ‎(dzvinítsia)
* Xinès: 鍾塔 $^{(zh)}$ ‎(钟塔, zhōngtǎ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·pa·nar (3)
* Anagrama: camparan

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat