OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# mahometitzàsseu
## Català
### Verb

mahometitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.u.mə.tiˈd͡za.ɾəw/ balear /mə.o.mə.tiˈd͡za.ɾəw/, /mə.u.mə.tiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ma.o.me.tiˈd͡za.ɾew/, valencià /ma.o.me.tiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mahometitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mahometitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzàssem
## Català
### Verb

mahometitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.u.mə.tiˈd͡za/ balear /mə.o.mə.tiˈd͡za/, /mə.u.mə.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ma.o.me.tiˈd͡za/, valencià /ma.o.me.tiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

mahometitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mahometitzar.
# mahometitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.u.mə.tiˈd͡za.ɾəm/ balear /mə.o.mə.tiˈd͡za.ɾəm/, /mə.u.mə.tiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ma.o.me.tiˈd͡za.ɾem/, valencià /ma.o.me.tiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mahometitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mahometitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzàssiu
## Català
### Verb

mahometitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzàs
## Català
### Verb

mahometitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# mahometitzàssim
## Català
### Verb

mahometitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mahometitzar.
# marranejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.rə.nəˈʒa.ɾəw/ balear /mə.rə.nəˈd͡ʒa.ɾəw/, /mə.rə.nəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ma.ra.neˈʒa.ɾew/, valencià /ma.ra.neˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

marranejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de marranejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# marranejàsseu
## Català
### Verb

marranejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# marranejàssim
## Català
### Verb

marranejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# marranejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.rə.nəˈʒa.βəw/ balear /mə.rə.nəˈd͡ʒa.vəw/, /mə.rə.nəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ma.ra.neˈʒa.βew/ valencià /ma.ra.neˈd͡ʒa.vew/, /ma.ra.neˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

marranejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de marranejar.
# marranejàs
## Català
### Verb

marranejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# marranejàssem
## Català
### Verb

marranejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# marranejàssiu
## Català
### Verb

marranejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marranejar.
# maridares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈða.ɾəs/, occidental /ma.ɾiˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

maridares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de maridar.
    [Tu] maridares o et vas/vares maridar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb maridar.
    Forma valenciana: [tu] maridessis, maridesses, maridasses, maridassis o maridares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·res (4)
* Anagrames: admirar-se, admirares, amarrides, arrimades, maridar-se
# maridaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.ðəˈɾi.əs/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

maridaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ri·es (5)
* Anagrama: admiraries
# maridaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/mə.ɾi.ðəˈɾəs/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

maridaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ràs (4)
* Anagrames: admiraràs, arramadis
# maridarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/mə.ɾi.ðəˈrɛm/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

maridarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·rem (4)
* Anagrames: admirarem, admiràrem, emmaridar
# maridaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈða.ɾən/, occidental /ma.ɾiˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

maridaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de maridar.
    [Ells/elles/vostès] maridaren o van/varen maridar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb maridar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] maridessin, maridessen, maridassen, maridassin o maridaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ren (4)
* Anagrama: admiraren
# maridarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.ðəˈɾi.ən/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

maridarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ri·en (5)
* Anagrama: admirarien
# maridarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/mə.ɾi.ðəˈɾə/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

maridarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·rà (4)
* Anagrames: admirara, admirarà, amarrida, arramadi, arramadí, arrimada
# maridaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.ðəˈɾe/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

maridaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ré (4)
* Anagrama: admiraré
# maridareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.ðəˈɾɛw/, occidental /ma.ɾi.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

maridareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·reu (4)
* Anagrames: admirareu, admiràreu
# maridaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.ðəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ðaˈɾi.ɛ/, /ma.ɾi.ðaˈɾi.e/ valencià /ma.ɾi.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

maridaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de maridar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de maridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·da·ri·a (5)
* Anagrama: admiraria
# manyegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɲəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /ma.ɲeˈɣa/ valencià /ma.ɲeˈɣaɾ/, /ma.ɲeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De manegar.

### Verb

manyegar trans.
* (eivissenc, menorquí) amanyogar, rebregar

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·nye·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# manyeg
## Català
### Verb

manyeg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de manyegar.
# marinejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾɛw/ balear /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾəw/, /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾew/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

marinejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marinejar.
# marinejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾi.ew/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

marinejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de marinejar.
# marinejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾi.a/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

marinejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de marinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de marinejar.
# marinejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾa/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

marinejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marinejar.
# marinejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾi.en/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

marinejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marinejar.
# marinejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾi.es/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

marinejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de marinejar.
# marinejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾe/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

marinejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de marinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ne·ja·ré (5)
* Anagrames: armejarien, marejarien, ranejaríem
# marinejassen
## Català
### Verb

marinejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinejar.
# marinejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ɾi.nə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾi.ne.ʒaˈɾas/, valencià /ma.ɾi.ne.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

marinejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de marinejar.
# masturbavi
## Català
### Verb

masturbavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de masturbar.
# masturbazione
## Italià

   * Pronúncia: /ma.stur.batˈt͡sjoː.ne/

### Nom

masturbazione f. ‎(plural masturbazioni)
* masturbació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·stur·ba·zió·ne (5)
# masturbeguessen
## Català
### Verb

masturbeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb masturbar.
# masturbaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.turˈba.βəs/, balear /məs.tuɾˈba.vəs/ Occidental: nord-occidental /mas.turˈβa.βes/ valencià /mas.tuɾˈba.ves/, /mas.tuɾˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

masturbaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de masturbar.
# masturbazioni
## Italià

   * Pronúncia: /ma.stur.batˈt͡sjoː.ni/

### Nom

masturbazioni f. pl.
* forma plural de masturbazione
# masturbeguesses
## Català
### Verb

masturbeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb masturbar.
# masturbavo
## Català
### Verb

masturbavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de masturbar.
# masturbeguessa
## Català
### Verb

masturbeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb masturbar.
# masturbeguem
## Català
### Verb

masturbeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb masturbar.
# maldungontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡon.toj/

### Verb

maldungontoj
* forma plural de maldungonto
# maldungontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡon.tojn/

### Verb

maldungontojn
* acusatiu plural de maldungonto
# maldungote
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.te/

### Verb

maldungote
* participi passiu adverbial futur de maldungi
# maldungoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.to/

### Verb

maldungoto ‎(plural maldungotoj, acusatiu maldungoton, plural acusatiu maldungotojn)
* participi passiu nominal futur de maldungi
# maldungonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡon.ton/

### Verb

maldungonton
* acusatiu de maldungonto
# maldungos
## Esperanto

   * Pronúncia: /malˈdun.ɡos/

### Verb

maldungos
* futur de maldungi
# maldungota
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.ta/

### Verb

maldungota ‎(plural maldungotaj, acusatiu maldungotan, plural acusatiu maldungotajn)
* participi passiu futur de maldungi
# maldungotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.tajn/

### Verb

maldungotajn
* acusatiu plural de maldungota
# maldungotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.tan/

### Verb

maldungotan
* acusatiu de maldungota
# maldungotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.dunˈɡo.taj/

### Verb

maldungotaj
* forma plural de maldungota
# marràssim
## Català
### Verb

marràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.
# marràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈras/, occidental /maˈras/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Del català antic marra ‎(«arpó de l'àncora»), aquest del llatí marra ‎(«arpó»).

### Nom

marràs m. ‎(plural marrassos)
* Destral de dos talls.

#### Traduccions

* Castellà: marrazo $^{(es)}$ m.

### Verb

marràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ràs (2)
# marràssem
## Català
### Verb

marràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.
# marràssiu
## Català
### Verb

marràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.
# marrying
## Anglès
### Verb

marrying
* gerundi de marry
# marry
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈmæri/
   * Etimologia: Del llatí marītāre.

### Verb

marry ‎(3a persona singular present marries, gerundi marrying, passat i participi married)
* casar
    Will you marry me?Et casaràs amb mi?
    They got married last year.Van casar-se l'any passat.

#### Sinònims

* wed

#### Relacionats

* marriage

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ry (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre marry
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre marry
# marrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈra/, occidental /maˈra/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: D’un preromà incert, segle XI.

### Nom

marrà m. ‎(plural marrans)
* Mascle de l'ovella.

#### Sinònims

* moltó

#### Traduccions

* Alemany: Widder $^{(de)}$ m.
* Anglès: ram $^{(en)}$
* Asturià: carneru $^{(ast)}$, oveyu $^{(ast)}$, castrón $^{(ast)}$
* Castellà: morueco $^{(es)}$
* Francès: mouton $^{(fr)}$
* Italià: montone $^{(it)}$

### Adjectiu

marrà m. ‎(femení marrana, plural masculí marrans, plural femení marranes)
* Persona bruta.
* Fals convers d'origen jueu.

#### Traduccions

* Anglès: pig $^{(en)}$
* Castellà: marrano $^{(es)}$
* Francès: sale $^{(fr)}$
* Italià: sporco $^{(it)}$

### Verb

marrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de marrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·rà (2)
* Anagrames: amarr, armar, ramar

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# marràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈra.ɾəm/, occidental /maˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

marràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de marrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marrar.
# marquessa
## Català
### Verb

marquessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.
# marquessis
## Català
### Verb

marquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.
# marquetry
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈmɑːkɪtɹi/

### Nom

marquetry ‎(comptable i incomptable, plural marquetries)
* marqueteria

### Vegeu també

* marquetry. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# marqueur
## Francès

   * Pronúncia: /maʁˈkœʁ/

### Nom

marqueur m. ‎(plural marqueurs, femení marqueuse)
* (esports de pilota) marcador, golejador
* (basquetbol) encistellador
* (esquaix, bàdminton) anotador

#### Sinònims

* buteur

### Vegeu també

* marqueur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marquessi
## Català
### Verb

marquessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ques·si (3)
* Anagrames: arquéssim, queràssim
# marqueu
## Català
### Verb

marqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de marcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb marcar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb marcar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rauquem
# marquessen
## Català
### Verb

marquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.
# marquesses
## Català
### Verb

marquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.

## Anglès
### Nom

marquesses
* forma plural de marquess
# marquessin
## Català
### Verb

marquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marcar.
# marquetries
## Anglès
### Nom

marquetries
* forma plural de marquetry
# menoressa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛ.sə/ balear /mə.noˈɾə.sə/, /mə.nuˈɾɛ.sə/ Occidental: /me.noˈɾe.sa/
   * Rimes: -ɛsa
   * Etimologia: De menor i el sufix -essa.

### Nom

menoressa f. ‎(plural menoresses)
* (antic) Forma femenina de menoret.

#### Variants

* menoreta

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·res·sa (4)
* Anagrames: aromessen, romaneses

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# menoresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛ.səs/ balear /mə.noˈɾə.səs/, /mə.nuˈɾɛ.səs/ Occidental: /me.noˈɾe.ses/
   * Rimes: -ɛses

### Nom

menoresses f. pl.
* Forma plural de menoressa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·res·ses (4)
* Anagrama: enroséssem
# menoret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛt/ balear /mə.noˈɾət/, /mə.nuˈɾɛt/ Occidental: /me.noˈɾet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De menor i el sufix -et ‎(«diminutiu»), segle XIV.

### Nom

menoret m. ‎(plural menorets, femení menoreta o menoressa)
* (històric) Frare franciscà.
* Membre de la branca franciscana conventual, els primers ordes dels framenors i les clarisses.

#### Traduccions

* Anglès: Minorite $^{(en)}$
* Castellà: mínimo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·ret (3)
* Anagrames: roentem, termeno

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# menorquina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nurˈki.nə/ balear /mə.noɾˈki.nə/, /mə.nurˈki.nə/ Occidental: /me.noɾˈki.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

menorquina f. ‎(plural menorquines)
* Forma femenina de menorquí.

### Nom

menorquina f. ‎(plural menorquines)
* Forma femenina de menorquí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nor·qui·na (4)
# menoreta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛ.tə/ balear /mə.noˈɾə.tə/, /mə.nuˈɾɛ.tə/ Occidental: /me.noˈɾe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Nom

menoreta f. ‎(plural menoretes)
* Forma femenina de menoret.

#### Variants

* menoressa (antic)

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·re·ta (4)
* Anagrames: atermeno, entomaré, moreneta, ometeran
# menorquines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nurˈki.nəs/ balear /mə.noɾˈki.nəs/, /mə.nurˈki.nəs/ Occidental: /me.noɾˈki.nes/
   * Rimes: -ines

### Adjectiu

menorquines f. pl.
* Forma plural de menorquina.

### Nom

menorquines f. pl.
* Forma plural de menorquina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nor·qui·nes (4)
# menorquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nurˈki/ balear /mə.noɾˈki/, /mə.nurˈki/ Occidental: /me.noɾˈki/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De Menorca i el sufix -í.

### Adjectiu

menorquí m. ‎(femení menorquina, plural masculí menorquins, plural femení menorquines)
* Pertanyent o relatiu a Menorca, als seus habitants o la seva llengua.

#### Traduccions

* Anglès: Minorcan $^{(en)}$
* Castellà: menorquín $^{(es)}$
* Francès: minorquin $^{(fr)}$
* Gallec: menorquino $^{(gl)}$

### Nom

menorquí m. ‎(plural menorquins, femení menorquina)
* Natural de Menorca.
* (masculí singular) Varietat del català balear parlat a Menorca.

#### Traduccions

* Anglès: Minorcan $^{(en)}$
* Castellà: menorquín $^{(es)}$ m.
* Francès: Minorquin $^{(fr)}$ m.
* Gallec: menorquino $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nor·quí (3)
* Heterograma de 8 lletres (eimnoqru)
* Anagrama: orinquem

### Vegeu també

* Vegeu la Categoria:Menorquí
* Obres de referència: DIEC, DCVB
# menoretes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛ.təs/ balear /mə.noˈɾə.təs/, /mə.nuˈɾɛ.təs/ Occidental: /me.noˈɾe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

menoretes f. pl.
* Forma plural de menoreta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·re·tes (4)
* Anagrama: morenetes
# menorets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nuˈɾɛts/ balear /mə.noˈɾəts/, /mə.nuˈɾɛts/ Occidental: /me.noˈɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

menorets m. pl.
* Forma plural de menoret.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·no·rets (3)
* Anagrames: mentores, monteres
# menorquins
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nurˈkins/ balear /mə.noɾˈkins/, /mə.nurˈkins/ Occidental: /me.noɾˈkins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

menorquins m. pl.
* Forma plural de menorquí.

### Nom

menorquins m. pl.
* Forma plural de menorquí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nor·quins (3)
# mengàssets
## Català antic
### Verb

mengàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* mengàsseu, mengàrets, mengàreu
# menguí
## Català antic
### Verb

menguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de mengar

#### Variants

* mengué
# mengàrets
## Català antic
### Verb

mengàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de mengar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* [1] mengàs, mengàreu
* [2] mengàssets, mengàsseu, mengàreu
# mengàreu
## Català antic
### Verb

mengàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de mengar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* [1] mengàs, mengàrets
* [2] mengàssets, mengàsseu, mengàrets
# mengàvem
## Català antic
### Verb

mengàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de mengar
# mengà
## Català antic
### Verb

mengà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de mengar
# mengàrem
## Català antic
### Verb

mengàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de mengar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* [1] mengam
* [2] mengàssem
# mengàs
## Català antic
### Verb

mengàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de mengar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de mengar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* [1] mengàrets, mengàreu
* [2] mengara
* [3] mengara
# mengàssem
## Català antic
### Verb

mengàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* mengàrem
# mengàsseu
## Català antic
### Verb

mengàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mengar

#### Variants

* mengàssets, mengàrets, mengàreu