OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# descordeguessen
## Català
### Verb

descordeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordessin, descordessen, descordassin, descordassen, descordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gues·sen (5)
# descordés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈdes/ balear /dəs.koɾˈðes/, /dəs.kurˈðes/ Occidental: /des.koɾˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

descordés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* [1] descordessi, descordessa, descordeguessa, descordàs, descordara
* [2] descordessi, descordegués, descordàs, descordara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dés (3)
# descordam
## Català
### Verb

descordam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dam (3)

## Català antic
### Verb

descordam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de descordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de descordar

#### Variants

* [2] descordàrem
# descordant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈdan/ balear /dəs.koɾˈðant/, /dəs.kurˈðan/ Occidental: nord-occidental /des.korˈðan/ valencià /des.koɾˈðant/, /des.koɾˈðan/
   * Rimes: -ant

### Verb

descordant
* Gerundi del verb descordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dant (3)

## Català antic
### Verb

descordant
* gerundi de descordar
# descordàiem
## Català
### Verb

descordàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordàvom, descordàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dà·iem (4)
# descordavi
## Català
### Verb

descordavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordaia, descordava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·vi (4)
# descordaríveu
## Català
### Verb

descordaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de descordar.

#### Variants

* descordaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·rí·veu (5)
# descordeguéssou
## Català
### Verb

descordeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordéssiu, descordésseu, descordàssiu, descordàsseu, descordàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gués·sou (5)
# descordaia
## Català
### Verb

descordaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* [1] descordavi, descordava
* [2] descordava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·ia (4)
# descordàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈda.βəw/ balear /dəs.koɾˈða.vəw/, /dəs.kurˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.korˈða.βew/ valencià /des.koɾˈða.vew/, /des.koɾˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

descordàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordavo, descordàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dà·veu (4)
# descordassen
## Català
### Verb

descordassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordeguessen, descordessin, descordessen, descordassin, descordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·das·sen (4)

## Català antic
### Verb

descordassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* descordaren
# descordaien
## Català
### Verb

descordaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·ien (4)
# descordeguéssom
## Català
### Verb

descordeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordéssim, descordéssem, descordàssim, descordàssem, descordàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gués·som (5)
# descordarívem
## Català
### Verb

descordarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de descordar.

#### Variants

* descordaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·rí·vem (5)
# descordavo
## Català
### Verb

descordavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordàieu, descordàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·vo (4)
# descordàsseu
## Català
### Verb

descordàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordeguéssou, descordéssiu, descordésseu, descordàssiu, descordàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dàs·seu (4)

## Català antic
### Verb

descordàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* descordàssets, descordàrets, descordàreu
# descordat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈdat/ balear /dəs.koɾˈðat/, /dəs.kurˈðat/ Occidental: /des.koɾˈðat/
   * Rimes: -at

### Verb

descordat
* Participi masculí singular del verb descordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dat (3)

## Català antic
### Verb

descordat
* participi masculí singular de descordar
# descordàvom
## Català
### Verb

descordàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordàiem, descordàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dà·vom (4)
# descordàieu
## Català
### Verb

descordàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordavo, descordàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dà·ieu (4)
# descordeguessa
## Català
### Verb

descordeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordessi, descordessa, descordés, descordàs, descordara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gues·sa (5)
# descordaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kur.dəˈɾi.əm/ balear /dəs.koɾ.ðəˈɾi.əm/, /dəs.kur.ðəˈɾi.əm/ Occidental: /des.koɾ.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

descordaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de descordar.

#### Variants

* descordarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·rí·em (5)

## Català antic
### Verb

descordaríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de descordar
# descordeguesses
## Català
### Verb

descordeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordessis, descordesses, descordassis, descordasses, descordares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gues·ses (5)
# descordegués
## Català
### Verb

descordegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordessi, descordés, descordàs, descordara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gués (4)
# descord
## Català
### Verb

descord
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descordar.

#### Variants

* descordo, descorde, descordi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cord (2)

## Català antic
### Verb

descord
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de descordar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de descordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de descordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de descordar
# descordarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kur.dəˈɾɛm/ balear /dəs.koɾ.ðəˈɾəm/, /dəs.kur.ðəˈɾɛm/ Occidental: /des.koɾ.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

descordarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de descordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·rem (4)

## Català antic
### Verb

descordarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de descordar
# descordegueu
## Català
### Verb

descordegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·gueu (4)
# descordàssem
## Català
### Verb

descordàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordeguéssom, descordéssim, descordéssem, descordàssim, descordàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dàs·sem (4)

## Català antic
### Verb

descordàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* descordàrem
# descordariven
## Català
### Verb

descordariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de descordar.

#### Variants

* descordarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·ri·ven (5)
# descordeguem
## Català
### Verb

descordeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* descordem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de·guem (4)
# discordo
## Català

   * Pronúncia: central /disˈkɔr.du/, occidental /disˈkɔɾ.ðo/

### Verb

discordo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discordar.

#### Variants

* discorde, discordi, discord

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·do (3)
# discordi
## Català

   * Pronúncia: central /disˈkɔr.di/, occidental /disˈkɔɾ.ði/
   * Rimes: -ɔɾdi

### Verb

discordi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discordar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb discordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb discordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordo, discorde, discord
* [2] discorde
* [3] discorde
* [4] discorde

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·di (3)
# discordàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.βəw/ balear /dis.koɾˈða.vəw/, /dis.kurˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈða.βew/ valencià /dis.koɾˈða.vew/, /dis.koɾˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

discordàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dà·veu (4)
# discordés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdes/ balear /dis.koɾˈðes/, /dis.kurˈðes/ Occidental: /dis.koɾˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

discordés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordàs, discordara
* [2] discordàs, discordara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dés (3)
# discordassin
## Català
### Verb

discordassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordessin, discordessen, discordassen, discordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·das·sin (4)
# discordessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.sis/ balear /dis.koɾˈðe.sis/, /dis.kurˈðe.sis/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

discordessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordesses, discordassis, discordasses, discordares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·des·sis (4)
# discordessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.sən/ balear /dis.koɾˈðe.sən/, /dis.kurˈðe.sən/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

discordessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordessin, discordassin, discordassen, discordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·des·sen (4)
# discordéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.səm/ balear /dis.koɾˈðe.səm/, /dis.kurˈðe.səm/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

discordéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordéssim, discordàssim, discordàssem, discordàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dés·sem (4)
# discordéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.sim/ balear /dis.koɾˈðe.sim/, /dis.kurˈðe.sim/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

discordéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordéssem, discordàssim, discordàssem, discordàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dés·sim (4)
# discordessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.sin/ balear /dis.koɾˈðe.sin/, /dis.kurˈðe.sin/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

discordessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordessen, discordassin, discordassen, discordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·des·sin (4)
# discordàssim
## Català
### Verb

discordàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordéssim, discordéssem, discordàssem, discordàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dàs·sim (4)
# discordàssiu
## Català
### Verb

discordàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordéssiu, discordésseu, discordàsseu, discordàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dàs·siu (4)
# discordéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.siw/ balear /dis.koɾˈðe.siw/, /dis.kurˈðe.siw/ Occidental: /dis.koɾˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

discordéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordésseu, discordàssiu, discordàsseu, discordàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dés·siu (4)
# discordesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.səs/ balear /dis.koɾˈðe.səs/, /dis.kurˈðe.səs/ Occidental: /dis.koɾˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

discordesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordessis, discordassis, discordasses, discordares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·des·ses (4)
# discordades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ðəs/ balear /dis.koɾˈða.ðəs/, /dis.kurˈða.ðəs/ Occidental: /dis.koɾˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

discordades
* Participi femení plural del verb discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·des (4)
# discordada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ðə/ balear /dis.koɾˈða.ðə/, /dis.kurˈða.ðə/ Occidental: /dis.koɾˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

discordada
* Participi femení singular del verb discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·da (4)
# discordin
## Català

   * Pronúncia: /disˈkɔr.din/

### Verb

discordin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb discordar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discorden
* [2] discorden

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·din (3)
# discordis
## Català

   * Pronúncia: /disˈkɔr.dis/

### Verb

discordis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordes

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dis (3)
# discordassis
## Català
### Verb

discordassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordessis, discordesses, discordasses, discordares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·das·sis (4)
# discordésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈde.səw/ balear /dis.koɾˈðe.səw/, /dis.kurˈðe.səw/ Occidental: /dis.koɾˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

discordésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* discordéssiu, discordàssiu, discordàsseu, discordàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dés·seu (4)
# lamentació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫə.mən.tə.siˈo/, occidental /ɫa.men.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí lamentatio.

### Nom

lamentació f. ‎(plural lamentacions)
* Acció de lamentar-se.
* Lectura del llibre sagrat de les Lamentacions.

#### Traduccions

* Anglès: lamentation $^{(en)}$
* Castellà: lamentación $^{(es)}$
* Francès: gémissement $^{(fr)}$
* Gallec: lamentación $^{(gl)}$
* Italià: lamento $^{(it)}$
* Portuguès: lamentação $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·men·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# discordar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda/ balear /dis.koɾˈða/, /dis.kurˈða/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈða/ valencià /dis.koɾˈðaɾ/, /dis.koɾˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: discordà
   * Etimologia: Del llatí discordāre, segle XV.

### Verb

discordar intr.
* Estar en desacord, no tenir el mateix parer.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: discordo, discorda, discordem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: disagree $^{(en)}$
* Castellà: discordar $^{(es)}$
* Francès: diverger $^{(fr)}$, discorder $^{(fr)}$
* Italià: discordare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí discordāre.

### Verb

discordar
* Posar en discòrdia.
    «Senyora puix les nostres voluntats són contràries rahonablament se deu seguir que u sien les obres. E de açò ve lo que ·s diu que quant hu no vol dos no ·s discorden.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanc, 1460-1464)
* Posar en desordre, no concordar.
    «Quant, donchs, lo fum de la pell e lo fum de tots los altres membres concorden en blanquesa, fan los pèls molt blanchs, e quant en negresa, fan los pèls molt negres. E si ells se discorden, fan los pèls entre blanch e negre.» (Girolamo Manfredi, Quesits e perquens, 1499)
* discordar
    «E veges més auant quant discorde yo de comuna opinió.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanc, 1460-1464)

#### Variants

* descordar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# discordareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾɛw/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾəw/, /dis.kur.ðəˈɾɛw/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

discordareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·reu (4)

## Català antic
### Verb

discordareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de discordar

#### Variants

* discordarets
# discorden
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈkɔr.dən/, occidental /disˈkɔɾ.ðen/

### Verb

discorden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de discordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb discordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordin
* [3] discordin

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·den (3)

## Català antic
### Verb

discorden
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de discordar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de discordar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de discordar
# discordà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda/ balear /dis.koɾˈða/, /dis.kurˈða/ Occidental: /dis.koɾˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

discordà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dà (3)

## Català antic
### Verb

discordà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de discordar
# discordàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ɾəm/ balear /dis.koɾˈða.ɾəm/, /dis.kurˈða.ɾəm/ Occidental: /dis.koɾˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

discordàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de discordar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordéssim, discordéssem, discordàssim, discordàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dà·rem (4)

## Català antic
### Verb

discordàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de discordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordam
* [2] discordàssem
# discordets
## Català antic
### Verb

discordets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de discordar

#### Variants

* discordeu
# discordaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾi.əs/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾi.əs/, /dis.kur.ðəˈɾi.əs/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

discordaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ri·es (5)

## Català antic
### Verb

discordaries
* segona persona singular (tu) del condicional de discordar
# discordaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾe/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾe/, /dis.kur.ðəˈɾe/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

discordaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ré (4)

## Català antic
### Verb

discordaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de discordar
# discordarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾa/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾa/, /dis.kur.ðəˈɾa/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

discordarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·rà (4)

## Català antic
### Verb

discordarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de discordar
# discordist
## Català antic
### Verb

discordist
* segona persona singular (tu) del passat de discordar

#### Variants

* discordast, discordares
# discordaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾi.ə/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾi.ə/, /dis.kur.ðəˈɾi.ə/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

discordaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de discordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ri·a (5)

## Català antic
### Verb

discordaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de discordar
# discords
## Català antic
### Verb

discords
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de discordar
# discordaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾi.əw/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾi.əw/, /dis.kur.ðəˈɾi.əw/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

discordaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·rí·eu (5)

## Català antic
### Verb

discordaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de discordar

#### Variants

* discordaríets