OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aritenoide
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/, occidental /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/
   * Rimes: -ɔjde
   * Etimologia: Del grec antic ᾰ̓ρῠταινοειδής ‎(arytainoeidḗs, «en forma de cassó»), de ᾰ̓ρύ̆ταινᾰ ‎(arýtaina, «cassó»).

### Adjectiu

aritenoide inv. ‎(plural aritenoides)
* En forma de cassó, especialment dit dels cartílags i músculs de la laringe.

#### Traduccions

* Anglès: arytenoid $^{(en)}$
* Castellà: aritenoides $^{(es)}$
* Francès: aryténoïde $^{(fr)}$
* Italià: aritenoide $^{(it)}$

### Nom

aritenoide m. ‎(plural aritenoides)
* cartílag aritenoide

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·te·noi·de (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# arrees
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛ.əs/ balear /əˈrə.əs/, /əˈrɛ.əs/ Occidental: /aˈre.es/
   * Rimes: -ɛes

### Verb

arrees
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrear.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Anagrama: resaré
# arreessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.sən/, occidental /a.reˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arreessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arreesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.səs/, occidental /a.reˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arreesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
# arree
## Català
### Verb

arree
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrear.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrear.
# arreen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛ.ən/ balear /əˈrə.ən/, /əˈrɛ.ən/ Occidental: /aˈre.en/

### Verb

arreen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrear.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrera
# arrainarenganako
## Basc
### Nom

arrainarenganako
* genitiu locatiu definit singular de arrain
# arrainarentzat
## Basc
### Nom

arrainarentzat
* benefactiu definit singular de arrain
# arrainekin
## Basc
### Nom

arrainekin
* comitatiu indefinit de arrain
* comitatiu definit plural de arrain
# arrainarenganantz
## Basc
### Nom

arrainarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de arrain
# arrainarengandik
## Basc
### Nom

arrainarengandik
* ablatiu definit singular de arrain
# arrainarengatik
## Basc
### Nom

arrainarengatik
* causal definit singular de arrain
# arrainei
## Basc
### Nom

arrainei
* datiu definit plural de arrain
# arrainari
## Basc
### Nom

arrainari
* datiu definit singular de arrain
# arrainaz
## Basc
### Nom

arrainaz
* instrumental definit singular de arrain
# arrainek
## Basc
### Nom

arrainek
* ergatiu indefinit de arrain
* ergatiu definit plural de arrain
# arrugariva
## Català
### Verb

arrugariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de arrugar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrugar.
# arrugariven
## Català
### Verb

arrugariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrugar.
# arrugaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣa.ɾən/, occidental /a.ruˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrugaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrugar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arrugareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.ru.ɣəˈɾəw/, /ə.ru.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.ru.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrugareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrugar.
# arrugaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾi.ə/, occidental /a.ru.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrugaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrugar.
# arrugaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.ɣəˈɾi.əs/, occidental /a.ru.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrugaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrugar.
# arrugarives
## Català
### Verb

arrugarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de arrugar.
# arromangueguéssom
## Català
### Verb

arromangueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueguem
## Català
### Verb

arromangueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueguéssou
## Català
### Verb

arromangueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueguessen
## Català
### Verb

arromangueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromanguegueu
## Català
### Verb

arromanguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueguessa
## Català
### Verb

arromangueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueguesses
## Català
### Verb

arromangueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromanguegués
## Català
### Verb

arromanguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# apropin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔ.pin/, occidental /aˈpɾɔ.pin/

### Verb

apropin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apropar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pin (3)
* Anagrama: propina
# apropinqua
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpiŋ.kwə/ balear /ə.pɾoˈpiŋ.kwə/, /ə.pɾuˈpiŋ.kwə/ Occidental: /a.pɾoˈpiŋ.kwa/

### Verb

apropinqua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apropinquar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apropinquar-se.
# apropinquam
## Català
### Verb

apropinquam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apropinquar-se.
# apropii
## Català
### Verb

apropii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apropiar.
# apropinquar
## Català
### Verb

apropinquar
* Forma de l'infinitiu apropinquar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pin·quar (4)
# assuaviries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾi.əs/, balear /ə.su.ə.viˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾi.es/ valencià /a.su.a.viˈɾi.es/, /a.su.a.βiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assuaviries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assuavir.
# assuavirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾa/, balear /ə.su.ə.viˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾa/ valencià /a.su.a.viˈɾa/, /a.su.a.βiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assuavirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assuavir.
# assuaviren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.ɾən/, balear /ə.su.əˈvi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.ɾen/ valencià /a.su.aˈvi.ɾen/, /a.su.aˈβi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

assuaviren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assuavir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuaviràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾas/, balear /ə.su.ə.viˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾas/ valencià /a.su.a.viˈɾas/, /a.su.a.βiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assuaviràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assuavir.
# assuavireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾɛw/ balear /ə.su.ə.viˈɾəw/, /ə.su.ə.viˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾew/ valencià /a.su.a.viˈɾew/, /a.su.a.βiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assuavireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assuavir.
# assuavirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾi.ən/, balear /ə.su.ə.viˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾi.en/ valencià /a.su.a.viˈɾi.en/, /a.su.a.βiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assuavirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assuavir.
# assuavires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.ɾəs/, balear /ə.su.əˈvi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.ɾes/ valencià /a.su.aˈvi.ɾes/, /a.su.aˈβi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

assuavires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assuavir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# articularàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾas/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

articularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de articular.
# articularien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

articularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de articular.
# articularà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾa/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

articularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de articular.
# articularé
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾe/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

articularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de articular.
# articularia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

articularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de articular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de articular.
# articularies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾi.əs/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

articularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de articular.
# articularíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾi.əw/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

articularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de articular.
# articulassen
## Català
### Verb

articulassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# apugonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣu.nəˈɾa/ balear /ə.pu.ɣo.nəˈɾa/, /ə.pu.ɣu.nəˈɾa/ Occidental: /a.pu.ɣo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apugonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apugonar-se.
# apugonasses
## Català
### Verb

apugonasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# apugonassen
## Català
### Verb

apugonassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apugonar-se.
# apugonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣu.nəˈɾas/ balear /ə.pu.ɣo.nəˈɾas/, /ə.pu.ɣu.nəˈɾas/ Occidental: /a.pu.ɣo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apugonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apugonar-se.
# apugonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣu.nəˈɾi.əw/ balear /ə.pu.ɣo.nəˈɾi.əw/, /ə.pu.ɣu.nəˈɾi.əw/ Occidental: /a.pu.ɣo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apugonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apugonar-se.
# apugonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɣu.nəˈɾi.əs/ balear /ə.pu.ɣo.nəˈɾi.əs/, /ə.pu.ɣu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /a.pu.ɣo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apugonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apugonar-se.
# arítmic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mik/, occidental /aˈrid.mik/

### Adjectiu

arítmic m. ‎(femení arítmica, plural masculí arítmics, plural femení arítmiques)
* Grafia obsoleta des del 2017 de arrítmic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rít·mic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC1, GDLC
# arítmiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mi.kəs/, occidental /aˈrid.mi.kes/

### Adjectiu

arítmiques f. pl.
* Forma plural de arítmica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rít·mi·ques (4)
* Anagrames: mariquites, raquitisme
# arínia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.ni.ə/, occidental /aˈri.ni.a/
   * Rimes: -inia

### Nom

arínia f. ‎(plural arínies)
* Grafia obsoleta des del 2017 de arrínia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rí·ni·a (4)
* Anagrames: aniria, iranià, niaria
# arítmia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mi.ə/, occidental /aˈrid.mi.a/

### Nom

arítmia f. ‎(plural arítmies)
* Grafia obsoleta des del 2017 de arrítmia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rít·mi·a (4)
* Anagrames: imitara, imitarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC1, GDLC
# arítmies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mi.əs/, occidental /aˈrid.mi.es/

### Nom

arítmies f. pl.
* Forma plural de arítmia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rít·mi·es (4)
* Anagrames: imitares, simetria
# arîşe
## Kurd

   * Pronúncia: /ɑːɾiːˈʃɛ/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

arîşe
* crisi

#### Variants

* arêşe, awêşe, awîşe

#### Derivats

* arîşedar, arîşedarî, arîşeyî

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rî·şe (3)
# arúspex
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾus.pəks/, occidental /aˈɾus.peks/
   * Homòfons: arúspexs, harúspex, harúspexs
   * Etimologia: Variant de harúspex.

### Nom

arúspex m. ‎(plural arúspexs)
* Forma alternativa de harúspex.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rús·pex (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeprsux)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# arínies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.ni.əs/, occidental /aˈri.ni.es/
   * Rimes: -inies

### Nom

arínies f. pl.
* Forma plural de arínia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rí·ni·es (4)
* Anagrames: aniries, inseria, niaries
# astoraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.ɾəˈɾi.əw/ balear /əs.to.ɾəˈɾi.əw/, /əs.tu.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: /as.to.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

astoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de astorar.
# astorarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.ɾəˈɾa/ balear /əs.to.ɾəˈɾa/, /əs.tu.ɾəˈɾa/ Occidental: /as.to.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

astorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de astorar.
# astoraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.ɾəˈɾi.ə/ balear /əs.to.ɾəˈɾi.ə/, /əs.tu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /as.to.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

astoraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de astorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de astorar.
# astoraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.ɾəˈɾi.əs/ balear /əs.to.ɾəˈɾi.əs/, /əs.tu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: /as.to.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

astoraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de astorar.
# assabentàs
## Català
### Verb

assabentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·tàs (4)
* Anagrames: abastassen, batanasses
# assabentàssem
## Català
### Verb

assabentàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βənˈte.səw/, occidental /a.sa.benˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assabentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentàssim
## Català
### Verb

assabentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentàssiu
## Català
### Verb

assabentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βənˈta.βəw/, balear /ə.sə.bənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.βenˈta.βew/ valencià /a.sa.benˈta.vew/, /a.sa.βenˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assabentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assabentar.
# assabentés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βənˈtes/, occidental /a.sa.benˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

assabentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·ben·tés (4)
* Anagrames: abastessen, absentessa, batanesses
# assabentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.βənˈte.səm/, occidental /a.sa.benˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assabentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# assabentàsseu
## Català
### Verb

assabentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assabentar.
# arrodonia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.ə/ balear /ə.ro.ðoˈni.ə/, /ə.ru.ðuˈni.ə/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrodonia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
# arrodonidament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˌni.ðəˈmen/ balear /ə.ro.ðoˌni.ðəˈment/, /ə.ru.ðuˌni.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ro.ðoˌni.ðaˈmen/ valencià /a.ro.ðoˌni.ðaˈment/, /a.ro.ðoˌni.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De arrodonit i el sufix -ment.

### Adverbi

arrodonidament
* D'una manera arrodonida.

#### Traduccions

* Anglès: roundly $^{(en)}$
* Castellà: de modo redondeado $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ni·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrodonies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.əs/ balear /ə.ro.ðoˈni.əs/, /ə.ru.ðuˈni.əs/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrodonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
# arrodoniguera
## Català
### Verb

arrodoniguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrodonien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.ən/ balear /ə.ro.ðoˈni.ən/, /ə.ru.ðuˈni.ən/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrodonien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
# assentigueres
## Català
### Verb

assentigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assentir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# assentiguessen
## Català
### Verb

assentiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# assentiguesses
## Català
### Verb

assentiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# assenties
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.əs/, occidental /a.senˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assenties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assentir.
# assentiguera
## Català
### Verb

assentiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentir.
# astronòmicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ balear /əs.tɾoˌnɔ.mi.kəˈment/, /əs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/ valencià /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈment/, /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De astronòmic i el sufix -ment.

### Adverbi

astronòmicament
* D'una manera astronòmica.

#### Traduccions

* Anglès: astronomically $^{(en)}$
* Francès: astronomiquement $^{(fr)}$
* Italià: astronomicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·tro·nò·mi·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# astruch
## Català

   * Etimologia: Del llatí astrucus.

### Adjectiu

astruch
* Forma arcaica de astruc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·truch (2)
* Heterograma de 7 lletres (achrstu)

### Vegeu també

* Crònica de Ramon Muntaner
# astrugas
## Occità

   * Pronúncia: /asˈtɾy.ɡo̞s/

### Adjectiu

astrugas f. pl.
* forma plural de astruga
# astroturfing
## Anglès

   * Etimologia: De la marca AstroTurf de gespa artificial com a joc de paraules en contraposició a grass roots ‎(«societat civil», literalment «arrels d’herba»). Està atribuït al senador dels EUA Lloyd Bentsen que el 1985 va declarar: "un individu de Texas pot explicar la diferència entre grassroots i Astroturf" (entre gespa natural o societat civil i gespa artificial o suport artificiós].

### Nom

astroturfing ‎(incomptable)
* Dissimulació d’una campanya com a esdeveniment sorgit espontàniament o amb el recolzament de la societat civil o de l’opinió pública local.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
# astrovirus
## Anglès
### Nom

astrovirus ‎(plural astroviruses)
* (medicina) astrovirus

### Vegeu també

* astrovirus. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# astroviruses
## Anglès
### Nom

astroviruses
* forma plural de astrovirus
# astruc
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾuk/, occidental /asˈtɾuk/
   * Rimes: -uk
   * Etimologia: De astre i el sufix -uc, segle XIV.

### Adjectiu

astruc m. ‎(femení astruga, plural masculí astrucs, plural femení astrugues)
* Protegit per un astre.

#### Variants

* (arcaismes) astruch

#### Sinònims

* afortunat
* benastruc
* sortós

#### Antònims

* desastruc
* malastruc

#### Relacionats

* astre
* benastruc
* desastruc
* Estruc
* malastruc

#### Traduccions

* Alemany: glücklich $^{(de)}$
* Anglès: lucky $^{(en)}$
* Castellà: afortunado $^{(es)}$ m.
* Francès: chanceux $^{(fr)}$
* Occità: astruc $^{(oc)}$

### Nom

astruc m. ‎(plural astrucs)
* (botànica) Matapoll (Daphne gnidium).

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·truc (2)
* Heterograma de 6 lletres (acrstu)
* Anagrames: crusat, curats, cursat, ruscat, trucàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* ↑ Pío Font Quer, Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (ISBN 8483072422)

## Occità

   * Pronúncia: /asˈtɾyk/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Del llatí astrucus.

### Adjectiu

astruc m. ‎(femení astruga, plural masculí astrucs, plural femení astrugas)
* astruc
# astropartikelfysik
## Suec

   * Etimologia: Del prefix astro-, partikel ‎(«partícula») i fysik ‎(«física»).

### Nom

astropartikelfysik c. ‎(sense plural)
* física d'astropartícules

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.