OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# col·laríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫəˈɾi.əm/, /ku.ɫəˈɾi.əm/ balear /koɫ.ɫəˈɾi.əm/, /kuɫ.ɫəˈɾi.əm/ Occidental: /koɫ.ɫaˈɾi.em/, /ko.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

col·laríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·rí·em (4)
* Anagrames: acollirem, acollírem, col·limaré
# col·lades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɫa.ðəs/, /kuˈɫa.ðəs/ balear /koɫˈɫa.ðəs/, /kuɫˈɫa.ðəs/ Occidental: /koɫˈɫa.ðes/, /koˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

col·lades
* Participi femení plural del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·des (3)
* Anagrama: cadolles
# col·len
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɔɫ.ɫən/, /ˈkɔ.ɫən/ balear /ˈkɔɫ.ɫən/ Occidental: /ˈkɔɫ.ɫen/, /ˈkɔ.ɫen/

### Verb

col·len
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de col·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb col·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·len (2)
* Anagrama: enlloc
# col·lin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɔɫ.ɫin/, /ˈkɔ.ɫin/ balear /ˈkɔɫ.ɫin/ Occidental: /ˈkɔɫ.ɫin/, /ˈkɔ.ɫin/

### Verb

col·lin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb col·lar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·lin (2)
* Anagrames: conill, Conill
# col·lau
## Català
### Verb

col·lau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de col·lar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·lau (2)
* Anagrama: acullo
# col·les
## Català

   * Pronúncia: (nom)
       Oriental: central /ˈkoɫ.ɫəs/, /ˈko.ɫəs/ balear /ˈkoɫ.ɫəs/ Occidental: /ˈkoɫ.ɫes/, /ˈko.ɫes/
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /ˈkɔɫ.ɫəs/, /ˈkɔ.ɫəs/ balear /ˈkɔɫ.ɫəs/ Occidental: /ˈkɔɫ.ɫes/, /ˈkɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔlles

### Nom

col·les m. pl.
* Forma plural de col·le.

### Verb

col·les
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de col·lar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·les (2)
* Anagrames: cel·los, llesco, ocells
# col·lessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɫe.sən/, /kuˈɫe.sən/ balear /koɫˈɫe.sən/, /kuɫˈɫe.sən/ Occidental: /koɫˈɫe.sen/, /koˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

col·lessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·les·sen (3)
* Anagrames: conselles, consellés
# col·laria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫəˈɾi.ə/, /ku.ɫəˈɾi.ə/ balear /koɫ.ɫəˈɾi.ə/, /kuɫ.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /koɫ.ɫaˈɾi.a/, /ko.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

col·laria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de col·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·ri·a (4)
* Anagrames: acollira, acollirà
# col·lassen
## Català
### Verb

col·lassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·las·sen (3)
* Anagrama: consellàs
# col·lares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɫa.ɾəs/, /kuˈɫa.ɾəs/ balear /koɫˈɫa.ɾəs/, /kuɫˈɫa.ɾəs/ Occidental: /koɫˈɫa.ɾes/, /koˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

col·lares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·res (3)
* Anagrama: escollar
# col·laries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫəˈɾi.əs/, /ku.ɫəˈɾi.əs/ balear /koɫ.ɫəˈɾi.əs/, /kuɫ.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /koɫ.ɫaˈɾi.es/, /ko.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

col·laries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·ri·es (4)
* Anagrames: acollir-se, acollires, escollira, escollirà, oscil·laré
# col·laré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫəˈɾe/, /ku.ɫəˈɾe/ balear /koɫ.ɫəˈɾe/, /kuɫ.ɫəˈɾe/ Occidental: /koɫ.ɫaˈɾe/, /ko.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

col·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·ré (3)
* Anagrama: collera
# col·larà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫ.ɫəˈɾa/, /ku.ɫəˈɾa/ balear /koɫ.ɫəˈɾa/, /kuɫ.ɫəˈɾa/ Occidental: /koɫ.ɫaˈɾa/, /ko.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

col·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de col·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·la·rà (3)
* Anagrames: acollar, allocar, caralló
# Campanera
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəm.pəˈne.ɾə/, occidental /kam.paˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom propi

Campanera
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Cam·pa·ne·ra (4)
* Anagrames: acamparen, empacaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# assossegares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.ɾəs/ balear /ə.so.səˈɣa.ɾəs/, /ə.su.səˈɣa.ɾəs/ Occidental: /a.so.seˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assossegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assossegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·ga·res (5)
* Anagrama: assossegar-se
# assosseg
## Català
### Verb

assosseg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·seg (3)
* Anagrama: gosasses
# assossegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣɛw/ balear /ə.so.səˈɣəw/, /ə.su.səˈɣɛw/ Occidental: /a.so.seˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assossegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assossegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assossegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·gueu (4)
* Anagrama: asseguéssou
# assosseguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣɛm/ balear /ə.so.səˈɣəm/, /ə.su.səˈɣɛm/ Occidental: /a.so.seˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assosseguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assossegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assossegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·guem (4)
* Anagrames: asseguéssom, mossegàsseu, mosseguessa
# assotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈta.ɾən/ balear /ə.soˈta.ɾən/, /ə.suˈta.ɾən/ Occidental: /a.soˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ta·ren (4)
* Anagrama: entossarà

## Català antic
### Verb

assotaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de assotar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* [2] assotassen
# assotem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈtɛm/ balear /ə.soˈtəm/, /ə.suˈtɛm/ Occidental: /a.soˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assotem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·tem (3)
* Anagrames: sotmesa, tomessa

## Català antic
### Verb

assotem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de assotar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de assotar
# assotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.təs/, occidental /aˈsɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

assotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·tes (3)
* Anagrama: assesto

## Català antic
### Verb

assotes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de assotar
# assotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈta.βən/ balear /ə.soˈta.vən/, /ə.suˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.soˈta.βen/ valencià /a.soˈta.ven/, /a.soˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ta·ven (4)
* Anagrama: entossava

## Català antic
### Verb

assotaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de assotar
# assote
## Català
### Verb

assote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·te (3)
* Anagrama: atesos
# assotí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈti/ balear /ə.soˈti/, /ə.suˈti/ Occidental: /a.soˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

assotí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·tí (3)
* Anagrama: tossia

## Català antic
### Verb

assotí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de assotar

#### Variants

* assoté
# assoti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.ti/, occidental /aˈsɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

assoti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ti (3)
* Anagrama: tossia
# assotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.təˈɾi.ən/ balear /ə.so.təˈɾi.ən/, /ə.su.təˈɾi.ən/ Occidental: /a.so.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·ta·ri·en (5)
* Anagrama: entossaria

## Català antic
### Verb

assotarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de assotar
# assotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈtes/ balear /ə.soˈtes/, /ə.suˈtes/ Occidental: /a.soˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

assotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·tés (3)
* Anagrama: assesto
# fustiguí
## Català

   * Pronúncia: /fus.tiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

fustiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·ti·guí (3)
* Anagrama: fugitius
# fustigui
## Català

   * Pronúncia: /fusˈti.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

fustigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de fustigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb fustigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb fustigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·ti·gui (3)
* Anagrama: fugitius
# fustig
## Català
### Verb

fustig
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·tig (2)
* Heterograma de 6 lletres (fgistu)
* Anagrama: fugits
# fustigaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /fus.ti.ɣəˈɾas/, occidental /fus.ti.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

fustigaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·ti·ga·ràs (4)
* Anagrama: sufragista
# fustigarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /fus.ti.ɣəˈɾa/, occidental /fus.ti.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

fustigarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·ti·ga·rà (4)
* Anagrama: afigurats
# fustigara
## Català
### Verb

fustigara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb fustigar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb fustigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fus·ti·ga·ra (4)
* Anagrama: afigurats
# assuauges
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈaw.ʒəs/, occidental /a.suˈaw.d͡ʒes/

### Verb

assuauges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assuaujar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·ges (4)
* Anagrama: agusàsseu
# assuaugis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈaw.ʒis/, occidental /a.suˈaw.d͡ʒis/

### Verb

assuaugis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·gis (4)
* Anagrama: agusàssiu
# assuaugi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈaw.ʒi/, occidental /a.suˈaw.d͡ʒi/

### Verb

assuaugi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assuaujar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assuaujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assuaujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·gi (4)
* Anagrames: aguàssiu, assuauig
# assuauge
## Català
### Verb

assuauge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assuaujar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assuaujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assuaujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·ge (4)
* Anagrama: aguàsseu
# assuaugí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.əwˈʒi/, occidental /a.su.awˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

assuaugí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·gí (4)
* Anagrames: aguàssiu, assuauig
# assuaugés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.əwˈʒes/, occidental /a.su.awˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

assuaugés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuaujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·au·gés (4)
* Anagrama: agusàsseu
# assuauig
## Català
### Verb

assuauig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assuaujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·uig (4)
* Anagrames: aguàssiu, assuaugi, assuaugí
# assuavisques
## Català
### Verb

assuavisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vis·ques (5)
* Anagrama: assuavesquis
# assuavisquen
## Català
### Verb

assuavisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assuavir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vis·quen (5)
* Anagrama: assuavesquin
# assuaví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi/, balear /ə.su.əˈvi/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi/ valencià /a.su.aˈvi/, /a.su.aˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

assuaví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assuavir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·ví (4)
* Anagrama: uïssava
# assuavíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.səm/, balear /ə.su.əˈvi.səm/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.sem/ valencià /a.su.aˈvi.sem/, /a.su.aˈβi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

assuavíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vís·sem (5)
* Anagrama: massissàveu
# assuavesquin
## Català
### Verb

assuavesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assuavir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·ves·quin (5)
* Anagrama: assuavisquen
# assuaviré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾe/, balear /ə.su.ə.viˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾe/ valencià /a.su.a.viˈɾe/, /a.su.a.βiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assuaviré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vi·ré (5)
* Anagrames: avaréssiu, variàsseu
# assuavesquis
## Català
### Verb

assuavesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·ves·quis (5)
* Anagrama: assuavisques
# assuaviria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ə.βiˈɾi.ə/, balear /ə.su.ə.viˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.su.a.βiˈɾi.a/ valencià /a.su.a.viˈɾi.a/, /a.su.a.βiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assuaviria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assuavir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vi·ri·a (6)
* Anagrama: avariàssiu
# assuavies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.əs/, balear /ə.su.əˈvi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.es/ valencià /a.su.aˈvi.es/, /a.su.aˈβi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assuavies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vi·es (5)
* Anagrames: avesàssiu, avisàsseu
# assuavim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβim/, balear /ə.su.əˈvim/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβim/ valencià /a.su.aˈvim/, /a.su.aˈβim/
   * Rimes: -im

### Verb

assuavim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assuavir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assuavir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vim (4)
* Anagrama: assumiva
# assuavien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.ən/, balear /ə.su.əˈvi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.en/ valencià /a.su.aˈvi.en/, /a.su.aˈβi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assuavien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assuavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·a·vi·en (5)
* Anagrama: avanéssiu
# assumissi
## Català
### Verb

assumissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mis·si (4)
* Anagrama: uïssàssim
# assumisquen
## Català
### Verb

assumisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assumir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mis·quen (4)
* Anagrama: assumesquin
# assumisques
## Català
### Verb

assumisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mis·ques (4)
* Anagrama: assumesquis
# assumirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.miˈɾa/, occidental /a.su.miˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assumirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·rà (4)
* Anagrama: armàssiu
# assumira
## Català
### Verb

assumira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·ra (4)
* Anagrama: armàssiu
# assumiven
## Català
### Verb

assumiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·ven (4)
* Anagrama: minvàsseu
# assumiva
## Català
### Verb

assumiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·va (4)
* Anagrama: assuavim
# assumien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.ən/, occidental /a.suˈmi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assumien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·en (4)
* Anagrames: manéssiu, menàssiu, minàsseu
# assumíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.əm/, occidental /a.suˈmi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

assumíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mí·em (4)
* Anagrames: maméssiu, mimàsseu
# assumesquin
## Català
### Verb

assumesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assumir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mes·quin (4)
* Anagrama: assumisquen
# assumiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.miˈɾas/, occidental /a.su.miˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assumiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·ràs (4)
* Anagrames: amurassis, maurassis
# assumesquis
## Català
### Verb

assumesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mes·quis (4)
* Anagrama: assumisques
# assumia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmi.ə/, occidental /a.suˈmi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assumia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·a (4)
* Anagrama: amàssiu
# assumim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmim/, occidental /a.suˈmim/
   * Rimes: -im

### Verb

assumim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assumir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assumir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mim (3)
* Anagrames: mamussi, mamussí
# assumits
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.suˈmits/, occidental /a.suˈmits/
   * Rimes: -its

### Verb

assumits
* Participi masculí plural del verb assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mits (3)
* Anagrama: mussitàs
# assumixen
## Català
### Verb

assumixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assumir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·mi·xen (4)
* Anagrama: manxéssiu