OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incoerente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.ko.eˈrɛn.te/

### Adjectiu

incoerente inv. ‎(plural incoerenti)
* incoherent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·e·rèn·te (5)
# incoessen
## Català
### Verb

incoessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incoar.
# incoessis
## Català
### Verb

incoessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incoar.
# incoeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kuˈɛw/ balear /iŋ.koˈəw/, /iŋ.kuˈɛw/ Occidental: /iŋ.koˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

incoeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incoar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incoar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incoar.

## Llombard

   * Pronúncia: /iŋˈkøː/

### Adverbi

incoeu
* avui
# incoen
## Català
### Verb

incoen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incoar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incoar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incoar.
# incoerentemente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.ko.eˌrɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De incoerente i el sufix -mente.

### Adverbi

incoerentemente
* incoherentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·e·ren·te·mén·te (7)
# incoes
## Català
### Verb

incoes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incoar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incoar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceinos)
* Anagrama: icones
# incoesses
## Català
### Verb

incoesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incoar.
# importariven
## Català
### Verb

importariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·ri·ven (5)
* Anagrama: interrompiva
# importarà
## Català
### Verb

importarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·rà (4)
* Anagrama: tromparia
# importareu
## Català
### Verb

importareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·reu (4)
* Anagrama: tromparíeu
# importariva
## Català
### Verb

importariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de importar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de importar.
# importaria
## Català
### Verb

importaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de importar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de importar.
# importaràs
## Català
### Verb

importaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de importar.
# importarives
## Català
### Verb

importarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de importar.
# importarien
## Català
### Verb

importarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·ri·en (5)
* Anagrama: interrompia
# importaries
## Català
### Verb

importaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·ri·es (5)
* Anagrama: imperatoris
# importaré
## Català
### Verb

importaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·ta·ré (4)
* Anagrames: portaríem, prometria

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.poɾ.taˈɾe/
       Americà: alt /im.poɾ.t(a)ˈɾe/, baix /im.poɾ.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

importaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb importar
# impremta escolar
## Català
### Nom

impremta escolar f. ‎(plural impremtes escolars)
* Material d'estil artesanal mitjançant el qual els alumnes imprimeixen els textos destinats a la classe o a l'elaboració d'un periòdic escolar.

#### Notes

La impremta escolar pertany a la metodologia creada per Célestin Freinet i és un mitjà de motivació envers la redacció i un primer pas cap al treball en equip.

#### Traduccions

* Anglès: school printing $^{(en)}$
* Castellà: imprenta escolar $^{(es)}$
* Francès: imprimerie scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* impremta escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# impremta
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɾem.tə/, occidental /imˈpɾem.ta/
   * Etimologia: Del català antic empremta, de emprémer ‎(«deixar marca»), per calc de l’italià imprimere o del francès imprimer, segle XV.

### Nom

impremta f. ‎(plural impremtes)
* Art d'imprimir.
* Oficina o lloc on s'imprimeix.

#### Compostos i expressions

* donar a la impremta, publicar, imprimir.

#### Derivats

* impremtar
* impremter

#### Traduccions

* Castellà: imprenta $^{(es)}$
* Francès: imprimerie $^{(fr)}$
* Italià: stampa $^{(it)}$
* Llatí: ars typographica $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana
* Castellà: imprenta $^{(es)}$
* Francès: imprimerie $^{(fr)}$
* Italià: stamperia $^{(it)}$
* Llatí: typus $^{(la)}$

### Verb

impremta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de impremtar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·ta (3)
* Anagrama: impetram

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
# impregnéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈne.siw/, occidental /im.pɾeŋˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

impregnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Vosaltres/vós] impregnéssiu, impregnésseu, impregnàsseu, impregnàssiu o impregnàreu.
# impregní
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈni/, occidental /im.pɾeŋˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

impregní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impregnar.
    [Jo] impregní o vaig impregnar.
# impremt
## Català
### Verb

impremt
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impremtar.
# impremeditadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈmen/ balear /im.pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈment/, /im.pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pɾe.me.ðiˌta.ðaˈmen/ valencià /im.pɾe.me.ðiˌta.ðaˈment/, /im.pɾe.me.ðiˌta.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De impremeditat i el sufix -ment.

### Adverbi

impremeditadament
* D’una manera impremeditada.

#### Traduccions

* Anglès: unpremeditatedly $^{(en)}$
* Francès: impréméditément $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·me·di·ta·da·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# impremtam
## Català
### Verb

impremtam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de impremtar.
# imparavo
## Italià
### Verb

imparavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# imparato
## Italià
### Verb

imparato m. ‎(femení imparata, plural masculí imparati, plural femení imparate)
* participi passat masculí singular de imparare
# imparava
## Italià
### Verb

imparava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# imparavano
## Italià
### Verb

imparavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# imparavamo
## Italià
### Verb

imparavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# imparavi
## Italià
### Verb

imparavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# imparcial
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pər.siˈaɫ/, occidental /im.paɾ.siˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix im- i parcial, segle XIX.

### Adjectiu

imparcial inv. ‎(plural imparcials)
* Que no és parcial, que afavoreix més una de les dues parts.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ci·al (4)
* Anagrames: implicara, implicarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# imparcialitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/, occidental /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De imparcial i el sufix -itat.

### Nom

imparcialitat f. ‎(plural imparcialitats)
* Manera d'actuar consistent a tractar els implicats en una qüestió de manera igual, sense fer-ne discriminacions ni tractes preferents.
    «Jureu o prometeu executar bé la vostra funció com a jurat, examinant amb rectitud l'acusació formulada contra Maurici Pifarrer Escámez, considerant sense odi ni afecte les proves que se us donaran, i resoldre amb imparcialitat si és culpable del delicte que se li imputa?»Oriol Vergés, L'accident de madame Delacroix, 2010, p.15

#### Sinònims

* neutralitat

#### Antònims

* parcialitat, preferència, discriminació

#### Traduccions

* Anglès: impartiality $^{(en)}$
* Castellà: imparcialidad $^{(es)}$
* Francès: impartialité $^{(fr)}$
* Italià: imparzialità $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ci·a·li·tat (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# imparati
## Italià
### Verb

imparati
* participi passat masculí plural de imparare
# imparavate
## Italià
### Verb

imparavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de imparare
# influenciï
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ənˈsi.i/, occidental /iɱ.fɫu.enˈsi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

influenciï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influenciar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb influenciar.
# influenciïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ənˈsi.in/, occidental /iɱ.fɫu.enˈsi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

influenciïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb influenciar.
# influente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈflwen.te\, meridional \iɱˈflweŋ.te\
       Americà: alt \iɱˈflwen.t(e)\, baix \iŋˈflweŋ.te\, austral \iɱˈflwen.te\
   * Rimes: -ente

### Adjectiu

influente inv. ‎(plural influentes)
* influent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fluen·te (3)

## Francès
### Adjectiu

influente f. ‎(plural influentes)
* forma femenina de influent
# influentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈflwen.tes\, meridional \iɱˈflweŋ.teh\
       Americà: alt \iɱˈflwen.t(e)s\, baix \iŋˈflweŋ.teh\, austral \iɱˈflwen.tes\
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

influentes inv. pl.
* forma plural de influente

## Francès
### Adjectiu

influentes f. pl.
* forma plural de influente
# influenciïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ənˈsi.is/, occidental /iɱ.fɫu.enˈsi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

influenciïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb influenciar.
# influenzas
## Anglès
### Nom

influenzas
* forma plural de influenza
# influenza
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪn.fluˈen.zə/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De l'italià influenza.

### Nom

influenza ‎(plural influenzas o influenze)
* (medicina) grip

#### Sinònims

* flu

#### Derivats

* flu

## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.fluˈɛn.t͡sa/
   * Etimologia: Del llatí īnfluentia.

### Nom

influenza f. ‎(plural influenze)
* influència
* (medicina) grip

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·èn·za (4)
# influent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fɫuˈen/ balear /iɱ.fɫuˈent/, /iɱ.fɫuˈen/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫuˈen/ valencià /iɱ.fɫuˈent/, /iɱ.fɫuˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

influent inv. ‎(plural influents)
* Que té influència o ascendència sobre altri.

#### Traduccions

* Anglès: influential $^{(en)}$
* Castellà: influente $^{(es)}$ m. f.
* Francès: influent $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·ent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Francès
### Adjectiu

influent m. ‎(femení influente, plural masculí influents, plural femení influentes)
* influent
# influential
## Anglès
### Adjectiu

influential ‎(comparatiu more influential, superlatiu most influential)
* influent
# infeudé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.feuˈðe\
       Americà: alt \iɱ.f(eu)ˈde\, baix \iŋ.feuˈðe\, austral \iɱ.feuˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

infeudé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infeudar
# infeudéssem
## Català
### Verb

infeudéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudésseu
## Català
### Verb

infeudésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudéssim
## Català
### Verb

infeudéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudéssiu
## Català
### Verb

infeudéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infiammabile
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.fjamˈmaː.bi.le/

### Adjectiu

infiammabile inv. ‎(plural infiammabili)
* inflamable

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fiam·mà·bi·le (5)
# infeudí
## Català
### Verb

infeudí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infeudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·feu·dí (3)
* Anagrama: definiu
# infiammabili
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.fjamˈmaː.bi.li/

### Adjectiu

infiammabili inv. pl.
* forma plural de infiammabile

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fiam·mà·bi·li (5)
# infeudés
## Català
### Verb

infeudés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·feu·dés (3)
* Anagrama: defensiu
# infibul
## Català
### Verb

infibul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infibular.
# imprimíssiu
## Català
### Verb

imprimíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprinted
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪmˈpɹɪntɪd/

### Verb

imprinted
* passat i participi de imprint
# imprimíssim
## Català
### Verb

imprimíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprints
## Anglès
### Nom

imprints
* forma plural de imprint

### Verb

imprints
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de imprint
# imprimísseu
## Català
### Verb

imprimísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimíveu
## Català
### Verb

imprimíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imprimir.
# imprintings
## Anglès
### Nom

imprintings
* forma plural de imprinting
# imprint
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪm.pɹɪnt/ àudio (EUA)

### Nom

imprint ‎(plural imprints)
* empremta
* (gravat) cubeta

### Verb

imprint ‎(3a persona singular present imprints, gerundi imprinting, passat i participi imprinted)
* imprimir

### Vegeu també

* imprint. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# imprinting
## Anglès
### Nom

imprinting ‎(comptable i incomptable, plural imprintings)
* impressió

### Verb

imprinting
* gerundi de imprint

### Vegeu també

* imprinting. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inhibíats
## Català antic
### Verb

inhibíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* inhibíau, inhibiu
# inhibíeu
## Català
### Verb

inhibíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir

#### Variants

* inhibíets
# inhibo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈni.βo\
       Americà: alt /iˈni.bo/, baix \iˈni.βo\
   * Rimes: -ibo

### Verb

inhibo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inhibir
# inhibui
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈhɪ.bʊ.iː/

### Verb

inhibuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de inhibeō
# inhibí
## Català
### Verb

inhibí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inhibir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de inhibir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de inhibir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.niˈβi\
       Americà: alt /i.niˈbi/, baix \i.niˈβi\
   * Rimes: -i

### Verb

inhibí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inhibir
# inhibíam
## Català antic
### Verb

inhibíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de inhibir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de inhibir

#### Variants

* [1] inhibim
* [2] inhibim
# inhibíau
## Català antic
### Verb

inhibíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* inhibíats, inhibiu
# inhibírem
## Català
### Verb

inhibírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inhibir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de inhibir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* [1] inhibim
* [2] inhibíssem
# inhibíets
## Català antic
### Verb

inhibíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir

#### Variants

* inhibíeu
# incapacitassis
## Català
### Verb

incapacitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitaríeu
## Català
### Verb

incapacitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incapacitar.
# incapacitassen
## Català
### Verb

incapacitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitassin
## Català
### Verb

incapacitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitasses
## Català
### Verb

incapacitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incapacitar.
# incapacitate
## Anglès
### Verb

incapacitate ‎(3a persona singular present incapacitates, gerundi incapacitating, passat i participi incapacitated)
* incapacitar
# incapacitates
## Anglès
### Verb

incapacitates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de incapacitate
# incapacitated
## Anglès
### Verb

incapacitated
* passat i participi de incapacitate
# impel·lesquin
## Català
### Verb

impel·lesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impel·lir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·les·quin (4)
* Anagrama: impel·lisquen
# impel·lies
## Català
### Verb

impel·lies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de impel·lir.
# impel·lesqui
## Català
### Verb

impel·lesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impel·lir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impel·lir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impel·lir.
# impel·lesquis
## Català
### Verb

impel·lesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·les·quis (4)
* Anagrama: impel·lisques
# impel·ligueu
## Català
### Verb

impel·ligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impel·lir.
# impel·lien
## Català
### Verb

impel·lien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de impel·lir.
# impel·lia
## Català
### Verb

impel·lia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de impel·lir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·li·a (4)
* Anagrames: empal·lii, empal·lií, empal·liï
# instituto de enseñanza secundaria
## Castellà
### Nom

instituto de enseñanza secundaria m. ‎(plural institutos de enseñanza secundaria)
* institut d'educació secundària

#### Sinònims

* instituto de educación secundaria
* IES

### Vegeu també

* instituto de enseñanza secundaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# institutos de educación secundaria
## Castellà
### Nom

institutos de educación secundaria m. pl.
* forma plural de instituto de educación secundaria
# instituto de ciencias de la educación
## Castellà
### Nom

instituto de ciencias de la educación m. ‎(plural institutos de ciencias de la educación)
* institut de ciències de l'educació

### Vegeu també

* instituto de ciencias de la educación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# institutos de ciencias de la educación
## Castellà
### Nom

institutos de ciencias de la educación m. pl.
* forma plural de instituto de ciencias de la educación
# institutrices
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃s.ti.tyˈtʁis/

### Nom

institutrices f. pl.
* forma plural de institutrice
# instituto de educación secundaria
## Castellà
### Nom

instituto de educación secundaria m. ‎(plural institutos de educación secundaria)
* institut d'educació secundària

#### Sinònims

* instituto de enseñanza secundaria
* IES

### Vegeu també

* instituto de educación secundaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# institutos de enseñanza secundaria
## Castellà
### Nom

institutos de enseñanza secundaria m. pl.
* forma plural de instituto de enseñanza secundaria
# institutos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tiˈtu.tos/, meridional \i(ŋ)h.tiˈtu.toh\
       Americà: alt /ins.tiˈtu.t(o)s/, baix \i(ŋ)h.tiˈtu.toh\, austral /i(n)h.tiˈtu.tos/
   * Rimes: -utos

### Nom

institutos m. pl.
* forma plural de instituto
# institutrice
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃s.ti.tyˈtʁis/

### Nom

institutrice f. ‎(plural institutrices)
* forma femenina de instituteur
# incardinava
## Català
### Verb

incardinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incardinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incardinar.
# incardinaven
## Català
### Verb

incardinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incardinar.
# incardines
## Català
### Verb

incardines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incardinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinessen
## Català
### Verb

incardinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incardinar.
# incardinaves
## Català
### Verb

incardinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incardinar.
# incardinau
## Català
### Verb

incardinau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incardinar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incardinar.