OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esposada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza.ðə/ balear /əs.poˈza.ðə/, /əs.puˈza.ðə/ Occidental: /es.poˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esposada
* Participi femení singular del verb esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·da (4)
* Anagrama: aposades
# aposades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈza.ðəs/ balear /ə.poˈza.ðəs/, /ə.puˈza.ðəs/ Occidental: /a.poˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

aposades
* Participi femení plural del verb aposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sa·des (4)
* Anagrama: esposada
# desrosara
## Català
### Verb

desrosara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desrosar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desrosar.

#### Variants

* [1] desrosés
* [2] desrosés

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·ra (4)
* Anagrames: arrosades, redossara, redossarà
# desrosarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ru.zəˈɾa/ balear /dəz.ro.zəˈɾa/, /dəz.ru.zəˈɾa/ Occidental: /dez.ro.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desrosarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·rà (4)
* Anagrames: arrosades, redossara, redossarà
# redossara
## Català
### Verb

redossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb redossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb redossar.

#### Variants

* [1] redossessi, redossés, redossàs
* [2] redossessi, redossés, redossàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·dos·sa·ra (4)
* Anagrames: arrosades, desrosara, desrosarà
# redossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ðu.səˈɾa/ balear /rə.ðo.səˈɾa/, /rə.ðu.səˈɾa/ Occidental: /re.ðo.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

redossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de redossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·dos·sa·rà (4)
* Anagrames: arrosades, desrosara, desrosarà
# arrosades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈza.ðəs/ balear /ə.roˈza.ðəs/, /ə.ruˈza.ðəs/ Occidental: /a.roˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arrosades
* Participi femení plural del verb arrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·sa·des (4)
* Anagrames: desrosara, desrosarà, redossara, redossarà
# desrosaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ru.zəˈɾas/ balear /dəz.ro.zəˈɾas/, /dəz.ru.zəˈɾas/ Occidental: /dez.ro.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desrosaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·ràs (4)
* Anagrames: arrossades, redossaràs
# arrossades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsa.ðəs/ balear /ə.roˈsa.ðəs/, /ə.ruˈsa.ðəs/ Occidental: /a.roˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

arrossades f. pl.
* Forma plural de arrossada.

### Verb

arrossades
* Participi femení plural del verb arrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·sa·des (4)
* Anagrames: desrosaràs, redossaràs
# desrosava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ruˈza.βə/ balear /dəz.roˈza.və/, /dəz.ruˈza.və/ Occidental: nord-occidental /dez.roˈza.βa/ valencià /dez.roˈza.va/, /dez.roˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desrosava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ro·sa·va (4)
* Anagrama: redossava
# redossava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ðuˈsa.βə/ balear /rə.ðoˈsa.və/, /rə.ðuˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /re.ðoˈsa.βa/ valencià /re.ðoˈsa.va/, /re.ðoˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

redossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de redossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de redossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·dos·sa·va (4)
* Anagrama: desrosava
# pradera
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈðe.ɾə/, occidental /pɾaˈðe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

pradera f. ‎(plural praderes)
* Forma femenina de prader.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pra·de·ra (3)
* Anagrames: drapera, paredar
# redossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ðu.səˈɾas/ balear /rə.ðo.səˈɾas/, /rə.ðu.səˈɾas/ Occidental: /re.ðo.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

redossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de redossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·dos·sa·ràs (4)
* Anagrames: arrossades, desrosaràs
# drapera
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾəˈpe.ɾə/, occidental /dɾaˈpe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

drapera f. ‎(plural draperes)
* Forma femenina de draper.

### Nom

drapera f. ‎(plural draperes)
* Forma femenina de draper.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dra·pe·ra (3)
* Anagrames: paredar, pradera
# paredar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ɾəˈða/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾeˈða/ valencià /pa.ɾeˈðaɾ/, /pa.ɾeˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: paredà
   * Etimologia: De paret, segle XIII.

### Verb

paredar intr.
* Fer parets
* Tapar amb una paret una porta, finestra o altra obertura.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: paredo, pareda, paredem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: tabicar $^{(es)}$, tapiar $^{(es)}$
* Francès: murer $^{(fr)}$
* Italià: murare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·re·dar (3)
* Anagrames: drapera, pradera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# trepada
## Català
### Verb

trepada
* Participi femení singular del verb trepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·da (3)
* Anagrames: paredat, reptada
# reptada
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəpˈta.ðə/, occidental /repˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

reptada
* Participi femení singular del verb reptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rep·ta·da (3)
* Anagrames: paredat, trepada
# paredat
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.ɾəˈðat/, occidental /pa.ɾeˈðat/
   * Rimes: -at

### Nom

paredat m. ‎(plural paredats)
* (baleàric) paret d'obra de pedra

### Verb

paredat
* Participi masculí singular del verb paredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·re·dat (3)
* Anagrames: reptada, trepada
# querada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾa.ðə/, occidental /keˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

querada
* Participi femení singular del verb querar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·ra·da (3)
* Anagrames: adequar, aquedar, quedara, quedarà
# quedara
## Català

   * Pronúncia: valencià /keˈða.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

quedara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb quedar.
    [Jo] quedés, quedàs o quedara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb quedar.
    [Ell/ella/vostè] quedés, quedàs o quedara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·da·ra (3)
* Anagrames: adequar, aquedar, querada
# quedarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðəˈɾa/ balear /ke.ðəˈɾa/, /kə.ðəˈɾa/ Occidental: /ke.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

quedarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de quedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·da·rà (3)
* Anagrames: adequar, aquedar, querada
# aquedar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˈða/ balear /ə.keˈða/, /ə.kəˈða/ Occidental: nord-occidental /a.keˈða/ valencià /a.keˈðaɾ/, /a.keˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aquedà
   * Etimologia: Del llatí acquiētāre, segle XIV.

### Verb

aquedar pron. ‎(pronominal aquedar-se)
* (antigament) aquietar
* (pronominal) Recloure's després de la queda.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aquedo, aqueda, aquedem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: aquedar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·que·dar (3)
* Anagrames: adequar, quedara, quedarà, querada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# adequar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðəˈkwa/ Occidental: nord-occidental /a.ðeˈkwa/ valencià /a.ðeˈkwaɾ/, /a.ðeˈkwa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adequà
   * Etimologia: Del llatí adaequare.

### Verb

adequar trans., pron. ‎(pronominal adequar-se)
* Igular, proporcionar, acomodar una cosa a una altra.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adequo, adequa, adeqüem

#### Sinònims

* acomodar, ajustar, apropiar.

#### Traduccions

* Anglès: adapt $^{(en)}$
* Castellà: adecuar $^{(es)}$
* Danès: tilpasse $^{(da)}$
* Francès: assortir $^{(fr)}$, adapter $^{(fr)}$, accommoder $^{(fr)}$
* Italià: adeguare $^{(it)}$
* Llatí: adaequare $^{(la)}$
* Occità: adaptar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quar (3)
* Anagrames: aquedar, quedara, quedarà, querada

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adequar
# dreçara
## Català
### Verb

dreçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dreçar.

#### Variants

* [1] drecés, dreçàs
* [2] drecés, dreçàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ça·ra (3)
* Anagrama: adreçar
# dreçarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾə.səˈɾa/, occidental /dɾe.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

dreçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dreçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dre·ça·rà (3)
* Anagrama: adreçar
# adreçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðɾəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾeˈsa/ valencià /a.ðɾeˈsaɾ/, /a.ðɾeˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adreçà
   * Etimologia: Del prefix a- i dreçar, segle XIV.

### Verb

adreçar trans., pron., intr. ‎(pronominal adreçar-se)
* Posar dret allò que està tort.
* Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
* Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
* Arreglar, redreçar o reformar.
* Aplanar o igualar una paret d'una casa, disposant-la per a emblanquir-la.
* Anar per una drecera.
* (pronominal) Dirigir-se a algú.
* (informàtica) Fer referència a una zona de memòria, típicament on es troba una variable, mitjançant apuntadors.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adreço, adreça, adrecem Vocal rizotònica: /e/, /ə/

#### Derivats

* adreça
* adreçable
* adreçador
* adreçament
* adressar, arcaic

#### Compostos i expressions

* Adreçar pel mig del camp
* Adreçar barques.

#### Traduccions

* Anglès: straighten $^{(en)}$
* Castellà: enderezar $^{(es)}$
* Danès: udrette $^{(da)}$
* Francès: redresser $^{(fr)}$
* Italià: dirizzare $^{(it)}$, addirizzare $^{(it)}$
* Llatí: rectum reddere $^{(la)}$
* Castellà: encaminar $^{(es)}$
* Italià: addirizzare $^{(it)}$
* Castellà: levantar $^{(es)}$
* Francès: lever $^{(fr)}$, dresser $^{(fr)}$
* Italià: raddrizzare $^{(it)}$
* Llatí: erigere $^{(la)}$
* Castellà: enderezar $^{(es)}$
* Francès: redresser $^{(fr)}$
* Italià: raddrizzare $^{(it)}$
* Llatí: recte disponere $^{(la)}$
* Castellà: jaharrar $^{(es)}$, enyesar $^{(es)}$
* Francès: crépir $^{(fr)}$ une muraille avec du plâtre
* Italià: ingessare $^{(it)}$
* Llatí: parietem æquare $^{(la)}$, gypsare
* Castellà: atajar $^{(es)}$
* Anglès: address $^{(en)}$ to
* Castellà: dirigirse $^{(es)}$
* Danès: adressere $^{(da)}$ (sig til), rette $^{(da)}$
* Francès: s'adresser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·çar (3)
* Anagrames: cardera, dreçara, dreçarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# resada
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈza.ðə/, occidental /reˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

resada
* Participi femení singular del verb resar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sa·da (3)
* Anagrames: adesar, arades, desara, desarà, sedara, sedarà
# sedara
## Català
### Verb

sedara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sedar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sedar.

#### Variants

* [1] sedés, sedàs
* [2] sedés, sedàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·da·ra (3)
* Anagrames: adesar, arades $^{(revers)}$, desara, desarà, resada
# sedarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ðəˈɾa/, occidental /se.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sedarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de sedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·da·rà (3)
* Anagrames: adesar, arades $^{(revers)}$, desara, desarà, resada
# desara
## Català
### Verb

desara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desar.

#### Variants

* [1] desés, desàs
* [2] desés, desàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·ra (3)
* Anagrames: adesar, arades, resada, sedara, sedarà
# desarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəˈɾa/, occidental /de.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·rà (3)
* Anagrames: adesar, arades, resada, sedara, sedarà
# adesar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðəˈza/ Occidental: nord-occidental /a.ðeˈza/ valencià /a.ðeˈzaɾ/, /a.ðeˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adesà
   * Etimologia: Del llatí addensare.

### Verb

adesar trans., intr. pron. ‎(pronominal adesar-se)
* Forma alternativa de desar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adeso, adesa, adesem Vocal rizotònica: /e/-/ɛ/ central, /ə/-/ɛ/ balear, /e/ occidental

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sar (3)
* Anagrames: arades, desara, desarà, resada, sedara, sedarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arades
## Català
### Nom

arades f. pl.
* Forma plural de arada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ra·des (3)
* Anagrames: adesar, desara, desarà, resada, sedara $^{(revers)}$, sedarà
# sedaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ðəˈɾas/, occidental /se.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

sedaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de sedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·da·ràs (3)
* Anagrama: desaràs
# desaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəˈɾas/, occidental /de.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·ràs (3)
* Anagrama: sedaràs
# vesada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈza.ðə/, balear /vəˈza.ðə/ Occidental: nord-occidental /beˈza.ða/ valencià /veˈza.ða/, /beˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

vesada
* Participi femení singular del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·da (3)
* Anagrames: desava, sedava
# sedava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈða.βə/, balear /səˈða.və/ Occidental: nord-occidental /seˈða.βa/ valencià /seˈða.va/, /seˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sedava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·da·va (3)
* Anagrames: desava, vesada
# desava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈza.βə/, balear /dəˈza.və/ Occidental: nord-occidental /deˈza.βa/ valencià /deˈza.va/, /deˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·va (3)
* Anagrames: sedava, vesada
# indaga
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈda.ɣə/, occidental /inˈda.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Verb

indaga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de indagar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·ga (3)
* Anagrames: Gandia, gandià
# indagà
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.dəˈɣa/, occidental /in.daˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: indagar

### Verb

indagà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gà (3)
* Anagrames: Gandia, gandià
# gandià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡən.diˈa/, occidental /ɡan.diˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Gandia i el sufix -à.

### Adjectiu

gandià m. ‎(femení gandiana, plural masculí gandians, plural femení gandianes)
* gandienc

### Nom

gandià m. ‎(plural gandians, femení gandiana)
* gandienc

### Miscel·lània

* Síl·labes: gan·di·à (3)
* Anagrames: indaga, indagà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# ringada
## Català
### Verb

ringada
* Participi femení singular del verb ringar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·ga·da (3)
* Anagrames: agradin, dignara, dignarà, granadí, indagar
# dignara
## Català
### Verb

dignara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [1] dignessi, dignés, dignàs
* [2] dignessi, dignés, dignàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·ra (3)
* Anagrames: agradin, granadí, indagar, ringada
# Gandia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡənˈdi.ə/, occidental /ɡanˈdi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: D’origen discutit, probablement preromà amb l’arrel *gand- ‎(«pedregar»). Segons Coromines, del grec bizantí Κανδία ‎(Kandía, «Creta») documentat Candia durant el segle XIII i amb la consonant inicial modificada per fonètica àrab. Alternativament, del llatí Candidius pel nom d’una vil·la.

### Nom propi

Gandia f.
* Municipi i capital de la Safor situat en el litoral.
* Cognom

#### Gentilicis

* gandienc, gandià, gandiero

### Miscel·lània

* Síl·labes: Gan·di·a (3)
* Anagrames: indaga, indagà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat
* ↑ La paraula del dia, AVL
# dignarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diŋ.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /diŋ.naˈɾa/, valencià /diɡ.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

dignarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dignar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·rà (3)
* Anagrames: agradin, granadí, indagar, ringada
# granadí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡɾə.nəˈði/, occidental /ɡɾa.naˈði/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De l'àrab غَرْنَاطـِي ‎(ḡarnāṭī), de غَرْنَاطَة ‎(ḡarnāṭa, «Granada»), segle XVI. Doblet de arnadí.

### Adjectiu

granadí m. ‎(femení granadina, plural masculí granadins, plural femení granadines)
* Relatiu o pertanyent a Granada.

#### Traduccions

* Anglès: Granadan $^{(en)}$
* Castellà: granadino $^{(es)}$
* Francès: grenadin $^{(fr)}$

### Nom

granadí m. ‎(plural granadins, femení granadina)
* Persona que habita o és originària de Granada.

#### Traduccions

* Anglès: Granadan $^{(en)}$
* Castellà: granadino $^{(es)}$ m.
* Francès: Grenadin $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·na·dí (3)
* Anagrames: agradin, dignara, dignarà, indagar, ringada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ɡɾa.naˈði\
       Americà: alt /ɡɾa.naˈdi/, baix \ɡɾa.naˈði\
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De l'àrab غَرْنَاطـِي ‎(ḡarnāṭī), de غَرْنَاطَة ‎(ḡarnāṭa, «Granada»).

### Adjectiu

granadí inv. ‎(plural granadíes o granadís)
* forma alternativa de granadino

### Nom

granadí m. f. ‎(plural granadíes o granadís)
* forma alternativa de granadino

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·na·dí (3)
# agradin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.ðin/, occidental /aˈɣɾa.ðin/
   * Rimes: -adin

### Verb

agradin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agradar.
    [Que ells/elles/vostès] agradin o agraden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agradar.
    Agradin o agraden [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·din (3)
* Anagrames: dignara, dignarà, gardina, granadí, indagar, ringada
# indagar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.dəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /in.daˈɣa/ valencià /in.daˈɣaɾ/, /in.daˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: indagà
   * Etimologia: Del llatí indagāre.

### Verb

indagar trans.
* Cercar, esbrinar alguna cosa discorrent per conjectures i senyals.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: indago, indaga, indaguem

#### Derivats

* indagatori

#### Relacionats

* indagació, indagador

#### Traduccions

* Anglès: inquire $^{(en)}$
* Castellà: indagar $^{(es)}$
* Francès: rechercher $^{(fr)}$, chercher $^{(fr)}$ avec soin
* Italià: indagare $^{(it)}$
* Llatí: indagare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gar (3)
* Anagrames: agradin, dignara, dignarà, gardina, granadí, ringada

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.daˈɣaɾ\, meridional \iŋ.daˈɣaɾ\
       Americà: alt /in.daˈɡaɾ/, baix \iŋ.daˈɣaɾ\, austral \in.daˈɣaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí indagāre.

### Verb

indagar trans. ‎(present indago, passat indagué, futur indagaré)
* indagar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gar (3)
# advinga
## Català
### Verb

advinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb advenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb advenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb advenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vin·ga (3)
* Anagrama: dignava
# dignava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diŋˈna.βə/, balear /diŋˈna.və/ Occidental: nord-occidental /diŋˈna.βa/ valencià /diɡˈna.va/, /diɡˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

dignava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dignar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dignar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na·va (3)
* Anagrama: advinga
# irrogada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣa.ðə/ balear /i.roˈɣa.ðə/, /i.ruˈɣa.ðə/ Occidental: /i.roˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

irrogada
* Participi femení singular del verb irrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ro·ga·da (4)
* Anagrames: drogaria, giradora
# drogaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾu.ɣəˈɾi.ə/ balear /dɾo.ɣəˈɾi.ə/, /dɾu.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /dɾo.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

drogaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de drogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de drogar.

#### Variants

* [1] drogariva
* [2] drogariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·ga·ri·a (4)
* Anagrames: giradora, irrogada
# giradora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒi.ɾəˈðo.ɾə/, occidental /d͡ʒi.ɾaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: De girar i el sufix -dora, segle XIV.

### Nom

giradora f. ‎(plural giradores)
* Estri de cuina en forma de paleta usada per a girar allò que es fregeix a la paella.

#### Notes

* També es pot usar una escumadora.

#### Sinònims

* arpeta
* espàtula
* gormanda
* girapeix
* paleta

#### Traduccions

* Anglès: turner $^{(en)}$, fish slice $^{(en)}$
* Castellà: rasera $^{(es)}$ f.
* Francès: spatule $^{(fr)}$ f.
* Italià: paletta $^{(it)}$ f.

### Adjectiu

giradora f. ‎(plural giradores)
* Forma femenina de girador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·do·ra (4)
* Anagrames: drogaria, irrogada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB