OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trauqueu
## Català
### Verb

trauqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de traucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb traucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb traucar.
# trauqués
## Català
### Verb

trauqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trau·qués (2)
* Anagrama: turquesa
# troiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɔj.kəs/, occidental /ˈtɾɔj.kes/
   * Rimes: -ɔjkes

### Nom

troiques f. pl.
* Forma plural de troica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: troi·ques (2)
* Heterograma de 8 lletres (eioqrstu)
* Anagrames: orquesti, orquestí, tosquire
# troglodita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ balear /tɾo.ɣɫoˈði.tə/, /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ Occidental: /tɾo.ɣɫoˈði.ta/
   * Rimes: -ita
   * Etimologia: Singular del llatí Trōglodўtae ‎(«suposada tribu d’Etiòpia que habitava en coves») amb desplaçament de l’accent, del grec antic τρωγλοδύτης ‎(trōglodýtēs), de τρωγλο ‎(trōglo, «forat») i δύειν ‎(dýein, «ficar»), segle XIX.

### Adjectiu

troglodita inv. ‎(plural troglodites)
* Que viu en una caverna o cova.
    «Serralades, valls, turons, rius, cràters, afraus i serres, tot hi era allí ben definit, inclús les cavernes amb llurs terribles habitants troglodites.» (Prudenci Bertrana, El meu amic Pellini, 1923)
* Primitiu, rude.
    «Passades les eleccions, Espanya és més troglodita, més histèrica, més dèbil, més aspra, més primitiva, més rudement monolingüe.» (Ramon Solsona, Botifarra de pagès, 2013)

#### Variants

* troglòdita

#### Sinònims

* cavernícola

#### Derivats

* trogloditisme

#### Traduccions

* Castellà: troglodita $^{(es)}$
* Francès: troglodyte $^{(fr)}$
* Portuguès: troglodita $^{(pt)}$

### Nom

troglodita m. f. ‎(plural troglodites)
* Persona que viu en una cova.
* Persona primitiva, rude.
    «Ha canviat el calendari per un mirall, on he pogut veure'm alt com una muntanya, barbat i pelut com un troglodita, amb la roba tota esfilagarsada i podrida de vella.» (Pau Faner, Lady Valentine, 1984)

#### Derivats

* troglodític

#### Traduccions

* Anglès: troglodyte $^{(en)}$
* Castellà: troglodita $^{(es)}$ m. f.
* Francès: troglodyte $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: troglodita $^{(it)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·glo·di·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# troianes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈja.nəs/ balear /tɾoˈja.nəs/, /tɾuˈja.nəs/ Occidental: /tɾoˈja.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

troianes f. pl.
* Forma plural de troiana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ia·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinorst)
* Anagrames: atonires, enriosta, enriostà, notaries, notàries, orientàs, torinesa, tornaies
# troidigezh
## Bretó

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

troidigezh f. ‎(plural troidigezhioù)
* traducció

#### Relacionats

* distroiñ

### Vegeu també

* Francis Favereau, Geriadurig ar brezhoneg a-vremañ, Skol Vreizh, Morlaix, 2005, p. 552
# troiana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈja.nə/ balear /tɾoˈja.nə/, /tɾuˈja.nə/ Occidental: /tɾoˈja.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

troiana f. ‎(plural troianes)
* Forma femenina de troià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ia·na (3)
* Anagrames: atonira, atonirà, notaria, notària, tornaia, tronaia
# troians
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈjans/ balear /tɾoˈjans/, /tɾuˈjans/ Occidental: /tɾoˈjans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

troians m. pl.
* Forma plural de troià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ians (2)
* Heterograma de 7 lletres (ainorst)
* Anagrames: anostri, anostrí, astorin, notaris, orinats, rosinat
# tranquil·litz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /tɾəŋ.ciɫˈɫis/, /tɾəŋ.kiɫˈɫis/ alguerès /tɾaŋ.kilˈlis/
   * Rimes: -is

### Verb

tranquil·litz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tranquil·litzar.
# tranquil·lament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈmen/, /tɾəŋˌki.ɫəˈmen/ balear /tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈment/, /tɾəŋˌkiɫ.ɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈmen/, /tɾaŋˌki.ɫaˈmen/ valencià /tɾaŋˌkiɫ.ɫaˈment/, /tɾaŋˌki.ɫaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De tranquil·la i el sufix -ment.

### Adverbi

tranquil·lament
* D’una manera tranquil·la.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tran·quil·la·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tranquil·litat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/, /tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ balear /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ Occidental: /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/, /tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí tranquillitāte(m), acusatiu de tranquillitās, segle XIV.

### Nom

tranquil·litat f. ‎(plural tranquil·litats)
* Qualitat de tranquil.

#### Traduccions

* Anglès: calmness $^{(en)}$, tranquility $^{(en)}$
* Castellà: tranquilidad $^{(es)}$ f.
* Francès: tranquillité $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: TRANQUIL $^{(csc)}$, CAP+TRANQUIL $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tran·quil·li·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# tranquilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tɾaŋˈki.lo\
       Americà: alt \t͡s(a)ŋˈki.lo\, baix \tɾaŋˈki.lo\
   * Rimes: -ilo

### Adjectiu

tranquilo m. ‎(femení tranquila, plural masculí tranquilos, plural femení tranquilas)
* tranquil

### Miscel·lània

* Síl·labes: tran·qui·lo (3)
* Heterograma de 9 lletres (ailnoqrtu)
# tranquilos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾaŋˈki.los\, meridional \tɾaŋˈki.loh\
       Americà: alt \t͡saŋˈki.l(o)s\, baix \tɾaŋˈki.loh\, austral \tɾaŋˈki.los\
   * Rimes: -ilos

### Adjectiu

tranquilos m. pl.
* forma plural de tranquilo
# tranquil·litza
## Català
### Verb

tranquil·litza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tranquil·litzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tranquil·litzar.
# transcrigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənsˈkɾi.ɣi/, occidental /tɾansˈkɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

transcrigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb transcriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb transcriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb transcriure.
# transcrigué
## Català
### Verb

transcrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de transcriure.
# transcrigués
## Català
### Verb

transcrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcrigueu
## Català
### Verb

transcrigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb transcriure.
# transcriguéssem
## Català
### Verb

transcriguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcriguessis
## Català
### Verb

transcriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcriguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənsˈkɾi.ɣis/, occidental /tɾansˈkɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

transcriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb transcriure.
# transcriguérem
## Català
### Verb

transcriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de transcriure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transcriguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾənsˈkɾi.ɣin/, occidental /tɾansˈkɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

transcriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb transcriure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb transcriure.
# transcriguéreu
## Català
### Verb

transcriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de transcriure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcriure.
# transparentéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈte.sim/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

transparentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
# transparentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəns.pə.ɾənˈta.βəw/, balear /tɾəns.pə.ɾənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾans.pa.ɾenˈta.βew/ valencià /tɾans.pa.ɾenˈta.vew/, /tɾans.pa.ɾenˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

transparentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de transparentar.
# transparentésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈte.səw/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

transparentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
# transparentéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈte.siw/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

transparentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
# transparentí
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈti/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

transparentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de transparentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·pa·ren·tí (4)
* Anagrama: traspintaren
# transparència
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pəˈɾɛn.si.ə/, occidental /tɾans.paˈɾɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De transparent i el sufix -ència, segle XIX.

### Nom

transparència f. ‎(plural transparències)
* Qualitat de transparent.
* Full transparent d'acetat de cel·lulosa que s'utilitza com a suport de textos i imatges destinats a ser projectats per mitjà d'un retroprojector.

#### Traduccions

* Anglès: transparency $^{(en)}$
* Castellà: transparencia $^{(es)}$
* Francès: transparent $^{(fr)}$
* Anglès: acetate $^{(en)}$, transparency $^{(en)}$
* Castellà: transparencia $^{(es)}$
* Francès: acétate $^{(fr)}$, transparent $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·pa·rèn·ci·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* transparència. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# transparentés
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈtes/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

transparentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
# transparentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəns.pə.ɾənˈte.səm/, occidental /tɾans.pa.ɾenˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

transparentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transparentar.
# transparenté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾa(n)s.pa.ɾenˈte/, meridional \tɾa(ŋ)h.pa.ɾeŋˈte\
       Americà: alt /t͡sans.p(a).ɾenˈte/, baix \tɾa(ŋ)h.pa.ɾeŋˈte\, austral /tɾa(n)h.pa.ɾenˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

transparenté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb transparentar
# treballuscara
## Català
### Verb

treballuscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballuscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballuscar.
# treballuscaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾi.əs/, occidental /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

treballuscaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de treballuscar.
# treballuscares
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎusˈka.ɾəs/, occidental /tɾe.ba.ʎusˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

treballuscares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de treballuscar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballuscar.
# treballuscaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾi.ə/, occidental /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

treballuscaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de treballuscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de treballuscar.
# treballuscarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾa/, occidental /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

treballuscarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de treballuscar.
# treballuscareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾɛw/ balear /tɾə.bə.ʎus.kəˈɾəw/, /tɾə.bə.ʎus.kəˈɾɛw/ Occidental: /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

treballuscareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de treballuscar.
# treballuscarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾi.ən/, occidental /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

treballuscarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de treballuscar.
# treballuscaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎus.kəˈɾan/, occidental /tɾe.ba.ʎus.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

treballuscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de treballuscar.
# treballuscaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.βə.ʎusˈka.ɾən/, occidental /tɾe.ba.ʎusˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

treballuscaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de treballuscar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballuscar.
# transferirives
## Català
### Verb

transferirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de transferir.
# transferires
## Català
### Verb

transferires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de transferir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferireu
## Català
### Verb

transferireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de transferir.
# transfeririven
## Català
### Verb

transfeririven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de transferir.
# transferirà
## Català
### Verb

transferirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de transferir.
# transferiries
## Català
### Verb

transferiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de transferir.
# transfeririva
## Català
### Verb

transfeririva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de transferir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de transferir.
# transferiràs
## Català
### Verb

transferiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de transferir.
# transferiria
## Català
### Verb

transferiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de transferir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de transferir.
# transferirien
## Català
### Verb

transferirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de transferir.
# trinquésseu
## Català
### Verb

trinquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·qués·seu (3)
* Anagrama: trenquéssiu
# trinquéssim
## Català
### Verb

trinquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.
# trinx
## Català
### Verb

trinx
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trinxar.
# trinqués
## Català
### Verb

trinqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·qués (2)
* Heterograma de 8 lletres (einqrstu)
* Anagrames: requints, trenquis, tresquin, trisquen
# trinquéssiu
## Català
### Verb

trinquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·qués·siu (3)
* Anagrama: instruesqui
# trinquis
## Català
### Verb

trinquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·quis (2)
* Anagrama: trisquin
# trinquéssem
## Català
### Verb

trinquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·qués·sem (3)
* Anagrama: trenquéssim
# trinquí
## Català
### Verb

trinquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trincar.
# trinqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tɾiŋˈke\
       Americà: alt \t͡s(i)ŋˈke\, baix \tɾiŋˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

trinqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb trincar
# trinxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾiɲ.ʃə/, occidental /ˈtɾiɲ.t͡ʃa/
   * Rimes: -iɲtʃa
   * Etimologia: [1] De trinxar, segle XVI.
   * Etimologia: [2] Reducció de trinxeraire.

### Nom

trinxa f. ‎(plural trinxes)
* Tros llarg de roba amb sivelles o botons que es posa a la cintura per a cenyir la roba.

#### Traduccions

* Anglès: tab $^{(en)}$
* Castellà: pretina $^{(es)}$ f.
* Francès: patte $^{(fr)}$ f.

### Nom

trinxa m. f. ‎(plural trinxes)
* trinxeraire

### Verb

trinxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de trinxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb trinxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·xa (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainrtx)
* Anagrama: ratxin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# tranuitam
## Català
### Verb

tranuitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tranuitar.
# tranuitaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nuj.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nuj.taˈɾan/ valencià /tɾa.nuj.taˈɾan/, /tɾa.nwi.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

tranuitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de tranuitar.
# tranuitarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.nuj.təˈɾɛm/ balear /tɾə.nuj.təˈɾəm/, /tɾə.nuj.təˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nuj.taˈɾem/ valencià /tɾa.nuj.taˈɾem/, /tɾa.nwi.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

tranuitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de tranuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·nui·ta·rem (4)
* Anagrama: turmentaria
# tranuitaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nujˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nujˈta.ɾen/ valencià /tɾa.nujˈta.ɾen/, /tɾa.nwiˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

tranuitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de tranuitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.
# tranuitareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.nuj.təˈɾɛw/ balear /tɾə.nuj.təˈɾəw/, /tɾə.nuj.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nuj.taˈɾew/ valencià /tɾa.nuj.taˈɾew/, /tɾa.nwi.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

tranuitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tranuitar.
# tranuitaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nuj.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nuj.taˈɾi.a/ valencià /tɾa.nuj.taˈɾi.a/, /tɾa.nwi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

tranuitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tranuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tranuitar.
# tranuitara
## Català
### Verb

tranuitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.
# tranuitares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.nujˈta.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /tɾa.nujˈta.ɾes/ valencià /tɾa.nujˈta.ɾes/, /tɾa.nwiˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

tranuitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tranuitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·nui·ta·res (4)
* Anagrames: transitareu, transitàreu
# trompassis
## Català
### Verb

trompassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trompar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trompassar.

### Miscel·lània

* Anagrama: postràssim
# trompasseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾum.pəˈsɛw/ balear /tɾom.pəˈsəw/, /tɾum.pəˈsɛw/ Occidental: /tɾom.paˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

trompasseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trompassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trompassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trompassar.
# trompasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾumˈpa.səs/ balear /tɾomˈpa.səs/, /tɾumˈpa.səs/ Occidental: /tɾomˈpa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

trompasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trompar.
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trompassar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trompassar.

### Miscel·lània

* Anagrama: postràssem
# traspintam
## Català
### Verb

traspintam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de traspintar.
# traspintara
## Català
### Verb

traspintara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
# traspintaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pinˈta.ɾən/, occidental /tɾas.pinˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

traspintaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de traspintar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pin·ta·ren (4)
* Anagrames: transparenti, transparentí
# traspintar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəs.pinˈta/ Occidental: nord-occidental /tɾas.pinˈta/ valencià /tɾas.pinˈtaɾ/, /tɾas.pinˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: traspintà
   * Etimologia: Del prefix tras- i pintar.

### Verb

traspintar trans.
* (tèxtil) Eliminar el color pintat o l’estampat d’un tela.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: traspinto, traspinta, traspintem

#### Traduccions

* Castellà: despintar $^{(es)}$
* Francès: délaver $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pin·tar (3)
* Anagrama: transpirat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# traspintaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pin.təˈɾan/, occidental /tɾas.pin.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

traspintaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de traspintar.
# traspintares
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pinˈta.ɾəs/, occidental /tɾas.pinˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

traspintares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de traspintar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
# trapicheo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tɾa.piˈt͡ʃe.o/
       Americà: alt /t͡sa.p(i)ˈt͡ʃe.o/, baix /tɾa.piˈt͡ʃe.o/
   * Rimes: -eo

### Nom

trapicheo m. ‎(plural trapicheos)
* tripijoc

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·pi·che·o (4)
* Heterograma de 9 lletres (acehioprt)
# trapicheos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾa.piˈt͡ʃe.os/, meridional /tɾa.piˈt͡ʃe.oh/
       Americà: alt /t͡sa.piˈt͡ʃe.(o)s/, baix /tɾa.piˈt͡ʃe.oh/, austral /tɾa.piˈt͡ʃe.os/
   * Rimes: -eos

### Nom

trapicheos m. pl.
* forma plural de trapicheo