OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arronsàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsa.ɾəm/ balear /ə.ronˈsa.ɾəm/, /ə.runˈsa.ɾəm/ Occidental: /a.ronˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arronsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arronsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.
# arronsàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsa.ɾəw/ balear /ə.ronˈsa.ɾəw/, /ə.runˈsa.ɾəw/ Occidental: /a.ronˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arronsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arronsar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.
# arronsàssim
## Català
### Verb

arronsàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.
# arronsàssem
## Català
### Verb

arronsàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.
# arronsos
## Català
### Verb

arronsos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arronsar.
# arronsàsseu
## Català
### Verb

arronsàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.
# arreglàsseu
## Català
### Verb

arreglàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàssiu
## Català
### Verb

arreglàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.ɾəw/, /ə.rəˈɣɫa.ɾəw/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.ɾew/, /a.reˈɣɫa.ɾew/ valencià /a.reˈɣɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arreglàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arreglar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàs
## Català
### Verb

arreglàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàssim
## Català
### Verb

arreglàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.βəw/, /ə.rəˈɣɫa.βəw/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.βew/, /a.reˈɣɫa.βew/ valencià /a.reˈɣɫa.vew/, /a.reˈɣɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arreglàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.
# arreglàssem
## Català
### Verb

arreglàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.ɾəm/, /ə.rəˈɣɫa.ɾəm/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.ɾem/, /a.reˈɣɫa.ɾem/ valencià /a.reˈɣɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreglàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arreglar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# assemblésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səmˈbɫe.səw/, occidental /a.semˈbɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assemblésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assemblar.
# assennatamente
## Italià

   * Pronúncia: /as.senˌna.taˈmen.te/
   * Etimologia: De assennato i el sufix -mente.

### Adverbi

assennatamente
* assenyadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·na·ta·mén·te (6)
# assensi
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɛn.siː/

### Verb

assensī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de assentiō
# assembléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səmˈbɫe.sim/, occidental /a.semˈbɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assembléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assemblar.
# assembléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səmˈbɫe.siw/, occidental /a.semˈbɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assembléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assemblar.
# assensum
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɛn.sʊm/

### Verb

assensum
* supí acusatiu de assentiō
# arrapinyaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾi.əs/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrapinyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrapinyar-se.
# arrapinyarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾi.ən/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrapinyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrapinyar-se.
# arrapinyaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾan/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrapinyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrapinyar-se.
# arrapinyareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pi.ɲəˈɾɛw/ balear /ə.rə.pi.ɲəˈɾəw/, /ə.rə.pi.ɲəˈɾɛw/ Occidental: /a.ra.pi.ɲaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrapinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrapinyar-se.
# arrapinyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾa/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrapinyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrapinyar-se.
# arrapinyaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾas/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrapinyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrapinyar-se.
# arrapinyaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲa.ɾən/, occidental /a.ra.piˈɲa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrapinyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrapinyar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾi.ə/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrapinyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrapinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrapinyar-se.
# arrebossam
## Català
### Verb

arrebossam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sam (4)
* Anagrames: arboràssem, emborsaràs, esbromaràs
# arrebossant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsan/ balear /ə.rə.boˈsant/, /ə.rə.buˈsan/ Occidental: nord-occidental /a.re.βoˈsan/ valencià /a.re.boˈsant/, /a.re.βoˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrebossant
* Gerundi del verb arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sant (4)
* Anagrames: barrotassen, bestornaràs, esbrostaran
# arrebentzat
## Basc
### Nom

arrebentzat
* benefactiu definit plural de arreba
# arrebengatik
## Basc
### Nom

arrebengatik
* causal definit plural de arreba
# arrebez
## Basc
### Nom

arrebez
* instrumental definit plural de arreba
# arrebengandik
## Basc
### Nom

arrebengandik
* ablatiu definit plural de arreba
# arrebossa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈβɔ.sə/, occidental /a.reˈbo.sa/
   * Rimes: -osa

### Verb

arrebossa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrebossar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrebossar.
# arteria carotis interna
## Llatí
### Nom

arteria carotis interna
* (Terminologia Anatomica) artèria caròtide interna

### Vegeu també

* arteria carotis interna. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria cervicalis ascendens
## Llatí
### Nom

arteria cervicalis ascendens
* (Terminologia Anatomica) artèria cervical ascendent

### Vegeu també

* arteria cervicalis ascendens. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria cervicalis profunda
## Llatí
### Nom

arteria cervicalis profunda
* (Terminologia Anatomica) artèria cervical profunda

### Vegeu també

* arteria cervicalis profunda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria choroidea anterior
## Llatí
### Nom

arteria choroidea anterior
* (Terminologia Anatomica) artèria coroïdal anterior

### Vegeu també

* arteria choroidea anterior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria centralis retinae
## Llatí
### Nom

arteria centralis retinae
* (Terminologia Anatomica) artèria central de la retina

### Vegeu també

* arteria centralis retinae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria cerebri media
## Llatí
### Nom

arteria cerebri media
* (Terminologia Anatomica) artèria cerebral mitjana

### Vegeu també

* arteria cerebri media. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria cerebri posterior
## Llatí
### Nom

arteria cerebri posterior
* (Terminologia Anatomica) artèria cerebral posterior

### Vegeu també

* arteria cerebri posterior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria circumflexa scapulae
## Llatí
### Nom

arteria circumflexa scapulae
* (Terminologia Anatomica) artèria circumflexa de l'escàpula

### Vegeu també

* arteria circumflexa scapulae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria carotis externa
## Llatí
### Nom

arteria carotis externa
* (Terminologia Anatomica) artèria caròtide externa

### Vegeu també

* arteria carotis externa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria cerebri anterior
## Llatí
### Nom

arteria cerebri anterior
* (Terminologia Anatomica) artèria cerebral anterior

### Vegeu també

* arteria cerebri anterior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arrepleguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.sim/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrepleguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arrepleguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣi/, occidental /a.re.pɫeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrepleguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arreplegar.
# arrepleguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.səm/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrepleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣes/, occidental /a.re.pɫeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

arreplegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arrepleguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.səw/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrepleguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arrepleguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.siw/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrepleguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣa.ɾəm/, occidental /a.re.pɫeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreplegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arreplegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣa/, occidental /a.re.pɫeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

arreplegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arreplegar.
# arreplegàieu
## Català
### Verb

arreplegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
# arredoniguera
## Català
### Verb

arredoniguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonigueu
## Català
### Verb

arredonigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonigueren
## Català
### Verb

arredonigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arredonir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonigueres
## Català
### Verb

arredonigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arredonir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
# arredoniguesses
## Català
### Verb

arredoniguesses
* (col·loquial balear, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
# arredoniguessen
## Català
### Verb

arredoniguessen
* (col·loquial balear, nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arredonir.
# asaltant
## Català antic
### Verb

asaltant
* gerundi de asaltar
# asaltar
## Català antic

   * Etimologia: De l'occità antic azautar, del llatí adaptare.

### Verb

asaltar
* agradar, complaure

#### Variants

* asautar, altar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# asaltara
## Català antic
### Verb

asaltara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
# asaltaran
## Català antic
### Verb

asaltaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de asaltar
# asaltareu
## Català antic
### Verb

asaltareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de asaltar
# asaltarem
## Català antic
### Verb

asaltarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de asaltar
# asaltarets
## Català antic
### Verb

asaltarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de asaltar
# asaltam
## Català antic
### Verb

asaltam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de asaltar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asaltar
# asaltaren
## Català antic
### Verb

asaltaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de asaltar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
# asaltares
## Català antic
### Verb

asaltares
* segona persona singular (tu) del passat de asaltar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
# arregleguem
## Català
### Verb

arregleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arreglar.
# arregleguessen
## Català
### Verb

arregleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglavo
## Català
### Verb

arreglavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.
# arreglavi
## Català
### Verb

arreglavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.
# arregleguessa
## Català
### Verb

arregleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arregleguesses
## Català
### Verb

arregleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# arreglaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.βəs/, /ə.rəˈɣɫa.βəs/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.βes/, /a.reˈɣɫa.βes/ valencià /a.reˈɣɫa.ves/, /a.reˈɣɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arreglaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.
# arreglegueu
## Català
### Verb

arreglegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arreglar.
# assimilis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈmi.ɫis/, occidental /a.siˈmi.ɫis/
   * Rimes: -ilis

### Verb

assimilis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫa.ɾəm/, occidental /a.si.miˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assimilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assimilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫa.ɾəw/, occidental /a.si.miˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assimilàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assimilar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilàssem
## Català
### Verb

assimilàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimili
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈmi.ɫi/, occidental /a.siˈmi.ɫi/
   * Rimes: -ili

### Verb

assimili
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assimilar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assimilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assimilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assimilar.
# assimilin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈmi.ɫin/, occidental /a.siˈmi.ɫin/
   * Rimes: -ilin

### Verb

assimilin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assimilar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assimilar.
# assimilo
## Català
### Verb

assimilo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assimilar.
# arreplegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣa.ɾəw/, occidental /a.re.pɫeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arreplegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arreplegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegàs
## Català
### Verb

arreplegàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegàssiu
## Català
### Verb

arreplegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegàssem
## Català
### Verb

arreplegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreplegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pɫəˈɣa.βəw/, balear /ə.rə.pɫəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.pɫeˈɣa.βew/ valencià /a.re.pɫeˈɣa.vew/, /a.re.pɫeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arreplegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arreplegar.
# arrepàs
## Occità
### Nom

arrepàs m. ‎(plural arrepassi)
* àpat

#### Variants

* repais
# arreplegàssim
## Català
### Verb

arreplegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.
# arreglam
## Català
### Verb

arreglam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arreglar.
# arreglar-se
## Català
### Verb

arreglar-se
* Forma pronominal de arreglar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arreglares
# arreglaparròquies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌreɡ.ɡɫə.pəˈrɔ.ki.əs/, /əˌre.ɣɫə.pəˈrɔ.ki.əs/ balear /əˌreɡ.ɡɫə.pəˈrɔ.ki.əs/ Occidental: nord-occidental /aˌreɡ.ɡɫa.paˈrɔ.ki.es/, /aˌre.ɣɫa.paˈrɔ.ki.es/ valencià /aˌre.ɣɫa.paˈrɔ.ki.es/
   * Etimologia: De arreglar i parròquia, amb extensió semàntica irònica del sentit literal de mitjancer parroquial, segle XIX.

### Nom

arreglaparròquies m. f. ‎(plural invariable)
* (valencià, pejoratiu) Persona que intervé en assumptes d’altres, de forma sobrera o negativa, amb la intenció de resoldre els conflictes.
    «La majoria necessita un cercle que mai no és prou ampli: la família, un grapat d'amics, el seu barri, el seu poble, la nació, el món. D'ací sorgeix una àmplia fauna de gent sociable, arreglaparròquies, demagogs, salvapàtries i regidors de festejos, el cel els confonga a tots. Gent que arrossega altres malastrucs en la seua necessitat ser algú.» (Joan Dolç, «Ser o no ser», En legítima defensa, 2021)

#### Variants

* arreglador de parròquies

#### Relacionats

* arreglador, manefla, manifesser

#### Traduccions

* Castellà: metomentodo $^{(es)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·par·rò·qui·es (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# arreglapiques
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.re.ɣlaˈpi.kes\, meridional \a.re.ɣlaˈpi.keh\
       Americà: alt /a.re.ɡlaˈpi.k(e)s/, baix \a.re.ɣlaˈpi.keh\, austral \a.re.ɣlaˈpi.kes\
   * Rimes: -ikes

### Nom

arreglapiques m. ‎(plural invariable)
* (golf) reparapics

#### Sinònims

* reparapiques

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre·gla·pi·ques (5)

### Vegeu també

* arreglapiques. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# arreglar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa/, /ə.rəˈɣɫa/ balear /ə.rəɡˈɡɫa/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa/, /a.reˈɣɫa/ valencià /a.reˈɣɫaɾ/, /a.reˈɣɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arreglà
   * Etimologia: Del prefix a- i regla, segle XIV.

### Verb

arreglar trans., pron. ‎(pronominal arreglar-se)
* Posar les coses en regla.
* arranjar
* reparar
* (pronominal) compondre's

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arreglo, arregla, arreglem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* normalitzar, reglar, regular, regularitzar

#### Traduccions

* Anglès: regulate $^{(en)}$
* Castellà: arreglar $^{(es)}$
* Francès: régler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: arreglar
# arreglara
## Català
### Verb

arreglara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.
# aspiréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɾe.siw/, occidental /as.piˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aspiréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# aspiràssiu
## Català
### Verb

aspiràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
# aspiréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɾe.səm/, occidental /as.piˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aspiréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·rés·sem (4)
* Anagrames: aprimesses, emparessis, esperàssim, imperasses, separéssim
# aspirí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɾi/, occidental /as.piˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

aspirí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aspirar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apriïs, pairis