OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# endomysiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔˈmʏ.sɪ.iːs/

### Nom

endomysiīs
* datiu plural de endomysium
* ablatiu plural de endomysium
# endomysium
## Anglès
### Nom

endomysium ‎(plural endomysia)
* (anatomia) endomisi

### Vegeu també

* endomysium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔˈmʏ.sɪ.ʊm/

### Nom

endomysium n. ‎(genitiu endomysiī)
* (Terminologia Anatomica) endomisi

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | endomysium | endomysia |
| Vocatiu | endomysium | endomysia |
| Acusatiu | endomysium | endomysia |
| Genitiu | endomysiī | endomysiōrum |
| Datiu | endomysiō | endomysiīs |
| Ablatiu | endomysiō | endomysiīs |

### Vegeu també

* endomysium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# endomysio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔˈmʏ.sɪ.oː/

### Nom

endomysiō
* datiu singular de endomysium
* ablatiu singular de endomysium
# endomisio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.doˈmi.sjo/, meridional \eŋ.doˈmi.sjo\
       Americà: alt /en.doˈmi.sjo/, baix \eŋ.doˈmi.sjo\, austral /en.doˈmi.sjo/
   * Rimes: -isjo

### Nom

endomisio m. ‎(plural endomisios)
* (anatomia) endomisi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·mi·sio (4)

### Vegeu també

* endomisio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# endomysia
## Anglès
### Nom

endomysia
* forma plural de endomysium

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔˈmʏ.sɪ.a/

### Nom

endomysia
* nominatiu plural de endomysium
* vocatiu plural de endomysium
* acusatiu plural de endomysium
# endomysiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔ.mʏ.sɪˈoː.rʊm/

### Nom

endomysiōrum
* genitiu plural de endomysium
# endomisios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.doˈmi.sjos/, meridional \eŋ.doˈmi.sjoh\
       Americà: alt /en.doˈmi.s(jo)s/, baix \eŋ.doˈmi.sjoh\, austral /en.doˈmi.sjos/
   * Rimes: -isjos

### Nom

endomisios m. pl.
* forma plural de endomisio
# endomysi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛnˈdɔ.mʏ.siː/

### Nom

endomysī
* genitiu singular de endomysium
# endomysii
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛn.dɔˈmʏ.sɪ.iː/

### Nom

endomysiī
* genitiu singular de endomysium
# ensomniarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾi.ən/ balear /ən.som.ni.əˈɾi.ən/, /ən.sum.ni.əˈɾi.ən/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ensomniarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensomniar.
# ensomniar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.niˈa/ balear /ən.som.niˈa/, /ən.sum.niˈa/ Occidental: nord-occidental /en.som.niˈa/ valencià /en.som.niˈaɾ/, /en.som.niˈa/ Informal: nord-occidental /an.so.miˈa/, valencià /an.so.miˈaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ensomnià
   * Etimologia: Del prefix en- ‎(per pròtesi) i somniar.

### Verb

ensomniar intr., trans.
* (valencià, alguerès) somiar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ensomnio, ensomnia, ensomniem

#### Variants

* ensomiar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·ar (4)
* Anagrames: nominares, somniaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DAlg
# ensomniaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.niˈa.ɾən/ balear /ən.som.niˈa.ɾən/, /ən.sum.niˈa.ɾən/ Occidental: /en.som.niˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ensomniaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensomniar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensomniar.
# ensomniareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾɛw/ balear /ən.som.ni.əˈɾəw/, /ən.sum.ni.əˈɾɛw/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ensomniareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensomniar.
# ensomniaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾi.ə/ balear /ən.som.ni.əˈɾi.ə/, /ən.sum.ni.əˈɾi.ə/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ensomniaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ensomniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ensomniar.
# ensomniaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾan/ balear /ən.som.ni.əˈɾan/, /ən.sum.ni.əˈɾan/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ensomniaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensomniar.
# ensomniara
## Català
### Verb

ensomniara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensomniar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensomniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·a·ra (5)
* Anagrama: ensomiaran
# ensomniares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.niˈa.ɾəs/ balear /ən.som.niˈa.ɾəs/, /ən.sum.niˈa.ɾəs/ Occidental: /en.som.niˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ensomniares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensomniar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensomniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·a·res (5)
* Anagrama: enraonéssim
# enforinyàssim
## Català
### Verb

enforinyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.

#### Variants

* enforinyéssim, enforinyéssem, enforinyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyàs·sim (5)
# enforinyàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾiˈɲa.βəm/ balear /əɱ.fo.ɾiˈɲa.vəm/, /əɱ.fu.ɾiˈɲa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fo.ɾiˈɲa.βem/ valencià /eɱ.fo.ɾiˈɲa.vem/, /eɱ.fo.ɾiˈɲa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enforinyàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enforinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyà·vem (5)
# enforinyà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾiˈɲa/ balear /əɱ.fo.ɾiˈɲa/, /əɱ.fu.ɾiˈɲa/ Occidental: /eɱ.fo.ɾiˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

enforinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enforinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyà (4)
# enforinyàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾiˈɲa.ɾəm/ balear /əɱ.fo.ɾiˈɲa.ɾəm/, /əɱ.fu.ɾiˈɲa.ɾəm/ Occidental: /eɱ.fo.ɾiˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enforinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enforinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyà·rem (5)
# enforinyàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾiˈɲa.ɾəw/ balear /əɱ.fo.ɾiˈɲa.ɾəw/, /əɱ.fu.ɾiˈɲa.ɾəw/ Occidental: /eɱ.fo.ɾiˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enforinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enforinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyà·reu (5)
# enforinyàsseu
## Català
### Verb

enforinyàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.

#### Variants

* enforinyéssiu, enforinyésseu, enforinyàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyàs·seu (5)
# enforinyàssem
## Català
### Verb

enforinyàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.

#### Variants

* enforinyéssim, enforinyéssem, enforinyàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyàs·sem (5)
# enforinyàssiu
## Català
### Verb

enforinyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.

#### Variants

* enforinyéssiu, enforinyésseu, enforinyàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyàs·siu (5)
# enforinyo
## Català
### Verb

enforinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enforinyar.

#### Variants

* enforiny

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyo (4)
# enforinyàs
## Català
### Verb

enforinyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforinyar.

#### Variants

* [1] enforinyés
* [2] enforinyés

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·ri·nyàs (4)
# entomaren
## Català
### Verb

entomaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entomar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·ren (4)
* Anagrames: mentonera, ornamente
# entomarien
## Català
### Verb

entomarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entemonirà
# entomaràs
## Català
### Verb

entomaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·ràs (4)
* Anagrama: amonestar
# entomaré
## Català
### Verb

entomaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·ré (4)
* Anagrames: atermeno, menoreta, moreneta, ometeran
# entomaries
## Català
### Verb

entomaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: monetàries
# entomarà
## Català
### Verb

entomarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·rà (4)
* Anagrames: amotaren, anotarem, anotàrem, matonera
# entomares
## Català
### Verb

entomares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entomar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·res (4)
* Anagrama: matoneres
# entomareu
## Català
### Verb

entomareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entomar.
# entomaria
## Català
### Verb

entomaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entomar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·ma·ri·a (5)
* Anagrames: amotarien, amotinaré, anotaríem, matonaire, monetària
# entomessen
## Català
### Verb

entomessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomesses
## Català
### Verb

entomesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·mes·ses (4)
* Anagrama: setmesones
# entomologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.to.mo.loˈɡi.o/

### Nom

entomologio ‎(acusatiu entomologion, plural entomologioj, plural acusatiu entomologiojn)
* entomologia
# entomologiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.to.mo.loˈɡi.ojn/

### Nom

entomologiojn
* acusatiu plural de entomologio
# entomen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈto.mən/, occidental /enˈto.men/
   * Rimes: -omen

### Verb

entomen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entomar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entomar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entomar.
# entomeu
## Català
### Verb

entomeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entomar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entomar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entomar.
# entomologioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.to.mo.loˈɡi.oj/

### Nom

entomologioj
* forma plural de entomologio
# entomes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈto.məs/, occidental /enˈto.mes/
   * Rimes: -omes

### Verb

entomes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entomar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·mes (3)
* Anagrama: esmento
# entomessa
## Català
### Verb

entomessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·mes·sa (4)
* Anagrames: amonestes, amonestés, amotessen, anotéssem, setmesona
# entomo
## Català
### Verb

entomo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entomar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entomar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entomar.
# enterramiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.te.raˈmjen.to/, meridional \eŋ.te.raˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /en.te.raˈmjen.t(o)/, baix \eŋ.te.raˈmjeŋ.to\, austral /en.te.raˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

enterramiento m. ‎(plural enterramientos)
* enterrament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·rra·mien·to (5)

### Vegeu també

* enterramiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# enterramientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.te.raˈmjen.tos/, meridional \eŋ.te.raˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /en.te.raˈmjen.t(o)s/, baix \eŋ.te.raˈmjeŋ.toh\, austral /en.te.raˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

enterramientos m. pl.
* forma plural de enterramiento
# enterramorts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ənˌtɛ.rəˈmɔrs/ Occidental: nord-occidental /enˌtɛ.raˈmɔrs/, valencià /enˌtɛ.raˈmɔɾts/ Informal: nord-occidental /anˌtɛ.raˈmɔrs/
   * Rimes: -ɔɾts
   * Etimologia: De enterrar i mort, segle XX.

### Nom

enterramorts m. f. ‎(plural invariable)
* (septentrional) fosser

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ter·ra·morts (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enterrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.təˈra/ Occidental: nord-occidental /en.teˈra/ valencià /en.teˈraɾ/, /en.teˈra/ Informal: nord-occidental /an.teˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enterrà
   * Etimologia: Del prefix en- i terra, segle XV.

### Verb

enterrar trans.
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enterro, enterra, enterrem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* inhumar, sebollir, sepultar, soterrar
* colgar, soterrar
* arraconar (figurat), oblidar (figurat)

#### Antònims

* desenterrar

#### Traduccions

* Alemany: vergraben $^{(de)}$
* Anglès: bury $^{(en)}$
* Búlgar: заравям $^{(bg)}$ ‎(zaraviam)
* Castellà: enterrar $^{(es)}$
* Finès: haudata $^{(fi)}$
* Francès: enterrer $^{(fr)}$
* Friülà: soterâ $^{(fur)}$, sapulî $^{(fur)}$
* Gallec: soterrar $^{(gl)}$
* Georgià: დამარხვა $^{(ka)}$ ‎(dàmarkhva)
* Grec antic: θάπτω $^{(grc)}$ ‎(tháptō)
* Italià: sotterrare $^{(it)}$
* Japonès: 埋める $^{(ja)}$
* Neerlandès: begraven $^{(nl)}$
* Polonès: zakopywać $^{(pl)}$ (impf), zakopać $^{(pl)}$ (pf)
* Portuguès: enterrar $^{(pt)}$
* Romanès: îngropa $^{(ro)}$
* Rus: зарыва́ть $^{(ru)}$ ‎(zarivat) (impf), зары́ть $^{(ru)}$ ‎(zarit) (pf)
* Suec: begrava $^{(sv)}$
* Tagal: magbaon $^{(tl)}$
* Tai: ฝัง $^{(th)}$
* Turc: gömmek $^{(tr)}$
* Xinès: 掩埋 $^{(zh)}$ ‎(yǎnmái)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ter·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: enterrar
# enterrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈrat/, occidental /en.teˈrat/
       Informal: occidental /an.teˈrat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De enterrar.

### Adjectiu

enterrat m. ‎(femení enterrada, plural masculí enterrats, plural femení enterrades)
* En el mar, allò que es troba a la banda de terra.

#### Traduccions
### Verb

enterrat
* Participi masculí singular del verb enterrar.
    Els ossos enterrats pel gos.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ter·rat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enterradors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.tə.rəˈðos/ Occidental: nord-occidental /en.te.raˈðos/, valencià /en.te.raˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

enterradors m. pl.
* Forma plural de enterrador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ter·ra·dors (4)
# enterrador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.tə.rəˈðo/ Occidental: nord-occidental /en.te.raˈðo/, valencià /en.te.raˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De enterrar i el sufix -dor, segle XIX.

### Nom

enterrador m. ‎(plural enterradors, femení enterradora)
* fosser

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ter·ra·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# engatavo
## Català
### Verb

engatavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engatàieu, engatàveu
# engateguem
## Català
### Verb

engateguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engatem
# engategueu
## Català
### Verb

engategueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engateu
# engateguessen
## Català
### Verb

engateguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engatessin, engatessen, engatassin, engatassen, engataren
# engateguesses
## Català
### Verb

engateguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engatessis, engatesses, engatassis, engatasses, engatares
# engateguessa
## Català
### Verb

engateguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engatessi, engatessa, engatés, engatàs, engatara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·te·gues·sa (5)
* Anagrama: agegantésseu
# engategués
## Català
### Verb

engategués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatar.

#### Variants

* engatés, engatàs, engatara
# engataves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡəˈta.βəs/, balear /əŋ.ɡəˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈta.βes/ valencià /eŋ.ɡaˈta.ves/, /eŋ.ɡaˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

engataves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engataies
# engatavi
## Català
### Verb

engatavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engatar.

#### Variants

* engataia, engatava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·ta·vi (4)
* Anagrames: agitaven, negativa, negativà, teginava
# engate
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡa.tə/, occidental /eŋˈɡa.te/
   * Rimes: -ate

### Verb

engate
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engatar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engatar.

#### Variants

* [1] engato, engati, engat
* [2,3] engati, engato
* [4] engati

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·te (3)
* Anagrama: geneta
# enlluernassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎu.ərˈna.sən/, occidental /eɲ.ʎu.eɾˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

enlluernassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Ells/elles/vostès] enlluernessin, enlluernessen, enlluernassen, enlluernassin o enlluernaren.
# enlluernava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ʎu.ərˈna.βə/, balear /ən.ʎu.əɾˈna.və/ Occidental: /en.ʎu.erˈna.βa/, /en.ʎu.eɾˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

enlluernava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enlluernar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enlluernar.
# enlluernau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.əɾˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

enlluernau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enlluernar.
    [Vosaltres/vós] enlluerneu o enlluernau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enlluernar.
    Enlluerneu o enlluernau [vosaltres/vós].
# enlluernasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎu.ərˈna.səs/, occidental /eɲ.ʎu.eɾˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

enlluernasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Tu] enlluernessis, enlluernesses, enlluernasses, enlluernassis o enlluernares.
# enlluernassin
## Català

   * Pronúncia: /ən.ʎu.əɾˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

enlluernassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Ells/elles/vostès] enlluernessin, enlluernessen, enlluernassen, enlluernassin o enlluernaren.
# enlluernassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.əɾˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

enlluernassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Tu] enlluernessis, enlluernesses, enlluernasses, enlluernassis o enlluernares.
# enlluernat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈnat/, occidental /en.ʎu.eɾˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

enlluernat
* Participi masculí singular del verb enlluernar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llu·er·nat (4)
* Anagrames: enlluentar, lluentaren
# enlluernaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ʎu.ərˈna.βən/, balear /ən.ʎu.əɾˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /en.ʎu.erˈna.βen/, valencià /en.ʎu.eɾˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

enlluernaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enlluernar.
# enlluernaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.ʎu.ər.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /en.ʎu.er.naˈɾi.ɛw/, valencià /en.ʎu.eɾ.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enlluernaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enlluernar.
# entur
## Català
### Verb

entur
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enturar.
# enturades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tuˈɾa.ðəs/, occidental /en.tuˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enturades
* Participi femení plural del verb enturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·ra·des (4)
* Anagrames: desnature, esternuda, esternudà
# enturam
## Català
### Verb

enturam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enturar.

### Miscel·lània

* Anagrames: antemur, muntaré, muntera, numerat, remunta, untarem, untàrem
# entura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtu.ɾə/, occidental /enˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Verb

entura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enturar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enturar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aturen, aürten, entrau, rentau, trauen, trenau, untaré
# entumir-se
## Català
### Verb

entumir-se
* Forma pronominal de entumir.

### Miscel·lània

* Anagrames: minuteres, musteïren
# enturar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.tuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /en.tuˈɾa/ valencià /en.tuˈɾaɾ/, /en.tuˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enturà
   * Etimologia: Del prefix en- i turo.

### Verb

enturar trans., pron. ‎(pronominal enturar-se)
* (mallorquí) embossar (obstruir)

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tu·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enraonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈne.sim/ balear /ən.rə.oˈne.sim/, /ən.rə.uˈne.sim/ Occidental: /en.ra.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enraonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ra·o·nés·sim (5)
* Anagrama: ensomniares
# enrasaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.ra.saˈɾe/, meridional \eŋ.ra.saˈɾe\
       Americà: alt /en.r(a).saˈɾe/, baix \eŋ.ra.saˈɾe\, austral /en.ra.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enrasaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb enrasar