OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# marinero
## Castellà

   * Pronúncia: /ma.ɾiˈne.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Adjectiu

marinero m. ‎(femení marinera, plural masculí marineros, plural femení marineras)
* mariner

### Nom

marinero m. ‎(plural marineros, femení marinera)
* mariner

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ne·ro (4)
# marineros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ma.ɾiˈne.ɾos/, meridional /ma.ɾiˈne.ɾoh/
       Americà: alt /ma.ɾiˈne.(ɾo)s/, baix /ma.ɾiˈne.ɾoh/, austral /ma.ɾiˈne.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Adjectiu

marineros m. pl.
* forma plural de marinero

### Nom

marineros m. pl.
* forma plural de marinero
# marinera
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.ɾə/, occidental /ma.ɾiˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

marinera f. ‎(plural marineres)
* Forma femenina de mariner.

### Nom

marinera f. ‎(plural marineres)
* Forma femenina de mariner.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ne·ra (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arnaríem, arniarem, arniàrem, arraïmen, marinaré, narràiem, raïmaren, reanimar

## Castellà

   * Pronúncia: /ma.ɾiˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

marinera f. ‎(plural marineras)
* forma femenina de marinero

### Nom

marinera f. ‎(plural marineras)
* forma femenina de marinero
# marineria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.nəˈɾi.ə/, occidental /ma.ɾi.neˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De mariner i el sufix -ia, segle XIX.

### Nom

marineria f. ‎(plural marineries)
* Tripulació d'una embarcació que en la escala de comandament està per sota dels oficials.

#### Relacionats

* mariner

#### Traduccions

* Anglès: crew $^{(en)}$
* Castellà: marineria $^{(es)}$ m.
* Danès: besætning $^{(da)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ne·ri·a (5)
* Anagrames: arniaríem, raïmarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# marinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɾi.nən/, occidental /maˈɾi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

marinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de marinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb marinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nen (3)
* Anagrames: minaren, ninarem, ninàrem
# magnifiqueguessen
## Català
### Verb

magnifiqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquegués
## Català
### Verb

magnifiquegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifique
## Català
### Verb

magnifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de magnificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb magnificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb magnificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb magnificar.

## Francès
### Adjectiu

magnifique inv. ‎(plural magnifiques)
* magnític -a
# magnifiqueguessa
## Català
### Verb

magnifiqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqueguesses
## Català
### Verb

magnifiqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqueguéssom
## Català
### Verb

magnifiqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqueguem
## Català
### Verb

magnifiqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiquegueu
## Català
### Verb

magnifiquegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb magnificar.
# magnifiqueguéssou
## Català
### Verb

magnifiqueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magnificar.
# martellegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.təˈʎɛ.ʒən/ balear /məɾ.təˈʎə.ʒən/, /mər.təˈʎɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /mar.teˈʎe.ʒen/, valencià /maɾ.teˈʎe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

martellegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de martellejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb martellejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb martellejar.
# martellegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.tə.ʎəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /mar.te.ʎeˈʒe.sen/, valencià /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

martellegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb martellejar.
# martellegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.tə.ʎəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mar.te.ʎeˈʒe.sin/, valencià /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

martellegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb martellejar.
# martellegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.tə.ʎəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /mar.te.ʎeˈʒe.sis/, valencià /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

martellegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb martellejar.
# martellegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.tə.ʎəˈʒɛw/ balear /məɾ.tə.ʎəˈʒəw/, /mər.tə.ʎəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /mar.te.ʎeˈʒew/, valencià /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

martellegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de martellejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb martellejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb martellejar.
# martellegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.tə.ʎəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /mar.te.ʎeˈʒe.ses/, valencià /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

martellegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb martellejar.
# martellege
## Català
### Verb

martellege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de martellejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb martellejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb martellejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb martellejar.
# martelleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.təˈʎɛ.ʒəs/ balear /məɾ.təˈʎə.ʒəs/, /mər.təˈʎɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /mar.teˈʎe.ʒes/, valencià /maɾ.teˈʎe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

martelleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de martellejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb martellejar.
# martiez
## Basc
### Nom

martiez
* instrumental definit plural de marti
# martietarantz
## Basc
### Nom

martietarantz
* al·latiu direccional definit plural de marti
# martiko
## Basc
### Nom

martiko
* genitiu locatiu definit singular de marti
# martillados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maɾ.tiˈʎa.ðos\, meridional \maɾ.tiˈʝa.(ð)oh\
       Americà: alt /maɾ.tiˈʝa.d(o)s/, baix \maɾ.tiˈʝa.ðoh\, austral \maɾ.tiˈʒa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

martillados m. pl.
* forma plural de martillado
# martillar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maɾ.tiˈʎaɾ/, meridional /maɾ.tiˈʝaɾ/
       Americà: alt /maɾ.t(i)ˈʝaɾ/, baix /maɾ.tiˈʝaɾ/, austral \maɾ.tiˈʒaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De martillo (martell).

### Verb

martillar ‎(present martillo, passat martillé, futur martillaré)
* Amartellar

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ti·llar (3)
# martik
## Basc
### Nom

martik
* ergatiu indefinit de marti
# martillaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maɾ.ti.ʎaˈɾe/, meridional /maɾ.ti.ʝaˈɾe/
       Americà: alt /maɾ.t(i).ʝaˈɾe/, baix /maɾ.ti.ʝaˈɾe/, austral \maɾ.ti.ʒaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

martillaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb martillar
# martietaraino
## Basc
### Nom

martietaraino
* terminatiu definit plural de marti
# martietatik
## Basc
### Nom

martietatik
* ablatiu definit plural de marti
# martillado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maɾ.tiˈʎa.ðo\, meridional \maɾ.tiˈʝa.(ð)o\
       Americà: alt /maɾ.t(i)ˈʝa.do/, baix \maɾ.tiˈʝa.ðo\, austral \maɾ.tiˈʒa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

martillado m. ‎(plural martillados)
* martellejat

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ti·lla·do (4)

### Vegeu també

* martillado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# mandibularum
## Llatí

   * Pronúncia: /man.dɪ.bʊˈlaː.rʊm/

### Nom

mandibulārum
* genitiu plural de mandibula
# mandolina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mən.duˈɫi.nə/ balear /mən.doˈɫi.nə/, /mən.duˈɫi.nə/ Occidental: /man.doˈɫi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De l'italià mandolino, diminutiu de mandola, del llatí pandūra ‎(«mena de bandúrria»).

### Nom

mandolina f. ‎(plural mandolines)
* Instrument cordòfon petit, de la família del llaüt, de caixa bombada per sota, amb quatre cordes que es toquen amb un plectre.

#### Traduccions

* Alemany: Mandoline $^{(de)}$ f.
* Anglès: mandolin $^{(en)}$
* Castellà: mandolina $^{(es)}$
* Francès: mandoline $^{(fr)}$
* Italià: mandolino $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·do·li·na (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* mandolina. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /man.doˈli.na/, meridional \maŋ.doˈli.na\
       Americà: alt /man.doˈli.na/, baix \maŋ.doˈli.na\, austral /man.doˈli.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

mandolina f. ‎(plural mandolinas)
* mandolina

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·do·li·na (4)

### Vegeu també

* mandolina. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# mando
## Ibèric

   * Pronúncia: /nnando/

### Nom propi

mando • ‎
* Mandoni, cap dels ilergets

#### Descendents

* Llatí: Mandonius
** Català: Mandoni

### Vegeu també

* Léxico ibérico, Luis Silgo, 2016.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈman.doː/
   * Etimologia:
       [1,2,3] De la unió de manus i ducere.
       [4] Derivat de madeō ‎(«mullar»), que li hauria donat un sentit inicial de «ensalivar».

### Verb

mandō ‎(1a present$^?$), mandās ‎(2a present), mandāre ‎(infinitiu), mandāvī ‎(perfet), mandātum ‎(supí)
* manar, jo mano
* entregar, jo entrego, donar, jo dono
* encomanar, jo encomano
* mastegar, jo mastego

#### Derivats

* āmando
* commendō
* dēmandō
* mandātīvus
* praemandō
# mandibulam
## Llatí

   * Pronúncia: /manˈdɪ.bʊ.lam/

### Nom

mandibulam
* acusatiu singular de mandibula
# mandibulas
## Llatí

   * Pronúncia: /manˈdɪ.bʊ.laːs/

### Nom

mandibulās
* acusatiu plural de mandibula
# mandibulis
## Llatí

   * Pronúncia: /manˈdɪ.bʊ.liːs/

### Nom

mandibulīs
* datiu plural de mandibula
* ablatiu plural de mandibula
# mando de juego
## Castellà
### Nom

mando de juego m. ‎(plural mandos de juego)
* (videojocs) comandament de joc

### Vegeu també

* mando de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# mandolin
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈmændəlɪn/

### Nom

mandolin ‎(plural mandolins)
* mandolina

### Vegeu també

* mandolin. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# mandolinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /man.doˈli.nas/, meridional \maŋ.doˈli.nah\
       Americà: alt /man.doˈli.n(a)s/, baix \maŋ.doˈli.nah\, austral /man.doˈli.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

mandolinas f. pl.
* forma plural de mandolina
# mandoline
## Francès

   * Pronúncia: /mɑ̃.dɔˈlin/

### Nom

mandoline f. ‎(plural mandolines)
* mandolina

### Vegeu també

* mandoline. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# maçonàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.suˈna.ɾəm/ balear /mə.soˈna.ɾəm/, /mə.suˈna.ɾəm/ Occidental: /ma.soˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

maçonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de maçonar.
# maçonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈso.nis/, occidental /maˈso.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

maçonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb maçonar.
# maçonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈso.nin/, occidental /maˈso.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

maçonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb maçonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb maçonar.
# maçono
## Català

   * Pronúncia: central /məˈso.nu/, occidental /maˈso.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

maçono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de maçonar.
# maçonà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.suˈna/ balear /mə.soˈna/, /mə.suˈna/ Occidental: /ma.soˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

maçonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de maçonar.
# maçoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈso.ni/, occidental /maˈso.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

maçoni
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb maçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb maçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb maçonar.
# maçonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.suˈna.βəw/ balear /mə.soˈna.vəw/, /mə.suˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ma.soˈna.βew/ valencià /ma.soˈna.vew/, /ma.soˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

maçonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de maçonar.
# maçonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.suˈna.ɾəw/ balear /mə.soˈna.ɾəw/, /mə.suˈna.ɾəw/ Occidental: /ma.soˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

maçonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de maçonar.
# masclegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.kɫəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒe.sem/, valencià /mas.kɫeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

masclegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# masclegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.kɫəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒe.sim/, valencià /mas.kɫeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

masclegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# masclegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.kɫəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /mas.kɫeˈʒe.siw/, valencià /mas.kɫeˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

masclegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb masclejar.
# masclegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈkɫɛ.ʒin/ balear /məsˈkɫə.ʒin/, /məsˈkɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /masˈkɫe.ʒin/, valencià /masˈkɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

masclegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb masclejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb masclejar.
# mascleja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈkɫɛ.ʒə/ balear /məsˈkɫə.ʒə/, /məsˈkɫɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /masˈkɫe.ʒa/, valencià /masˈkɫe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

mascleja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de masclejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb masclejar.
# meningitis
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.niɲˈʒi.tis/, occidental /me.niɲˈd͡ʒi.tis/
   * Rimes: -itis
   * Etimologia: De meninge i el sufix -itis, segle XIX.

### Nom

meningitis f. ‎(plural invariable)
* Inflamació de les meninges.

#### Traduccions

* Anglès: meningitis $^{(en)}$
* Castellà: meningitis $^{(es)}$ f.
* Francès: méningite $^{(fr)}$ f.
* Gallec: meninxite $^{(gl)}$ f.
* Italià: meningite $^{(it)}$ f.
* Portuguès: meningite $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·gi·tis (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: (RU) /ˌmen.ɪnˈdʒaɪ.tɪs/, (EUA) /ˌmen.ɪnˈdʒaɪ.t̬əs/
   * Etimologia: De meninge i el sufix -itis.

### Nom

meningitis ‎(plural meningitides)
* meningitis

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·in·gi·tis (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre meningitis
* meningitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \me.niŋˈxi.tis\, meridional \me.niŋˈhi.tih\
       Americà: alt \me.niŋˈxi.t(i)s\, baix \me.niŋˈhi.tih\, austral \me.niŋˈxi.tis\
   * Rimes: -itis
   * Etimologia: De meninge i el sufix -itis.

### Nom

meningitis f. ‎(plural invariable)
* meningitis

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·gi·tis (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre meningitis
# meningococcemia
## Anglès
### Nom

meningococcemia ‎(normalment incomptable, plural meningococcemias)
* meningococcèmia

### Vegeu també

* meningococcemia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# meningococcemias
## Anglès
### Nom

meningococcemias
* forma plural de meningococcemia
# meningoencephalocele
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix meningo-, el prefix encephalo- i el sufix -cele.

### Nom

meningoencephalocele ‎(plural meningoencephaloceles)
* meningoencefalocele

### Vegeu també

* meningoencephalocele. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# meningococo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \me.niŋ.ɡoˈko.ko\
       Americà: alt \me.niŋ.ɡoˈko.k(o)\, baix \me.niŋ.ɡoˈko.ko\
   * Rimes: -oko
   * Etimologia: De l'alemany Meningococcus, equivalent al grec antic μῆνιγξ ‎(mêninx, «meninge») i coco ‎(«coc»).

### Nom

meningococo m. ‎(plural meningococos)
* meningococ

#### Sinònims

* Nom científic: Neisseria meningitidis

#### Derivats

* meningococemia
* meningococia

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·go·co·co (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre meningococo
# meningoencephalitides
## Anglès
### Nom

meningoencephalitides
* forma plural de meningoencephalitis
# meningococos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \me.niŋ.ɡoˈko.kos\, meridional \me.niŋ.ɡoˈko.koh\
       Americà: alt \me.niŋ.ɡoˈko.k(o)s\, baix \me.niŋ.ɡoˈko.koh\, austral \me.niŋ.ɡoˈko.kos\
   * Rimes: -okos

### Nom

meningococos m. pl.
* forma plural de meningococo

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nin·go·co·cos (5)
# meningoencephalitis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix meningo- i encephalitis.

### Nom

meningoencephalitis ‎(comptable i incomptable, plural meningoencephalitides)
* meningoencefalitis

### Vegeu també

* meningoencephalitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# meningoencephaloceles
## Anglès
### Nom

meningoencephaloceles
* forma plural de meningoencephalocele
# meningium
## Llatí

   * Pronúncia: /mɛˈnɪŋ.ɡɪ.ʊm/

### Nom

meningium
* genitiu plural de meninx
# mendicarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾa/, occidental /men.di.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

mendicarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·rà (4)
* Anagrames: cadmiaren, medicaran
# mendicareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mən.di.kəˈɾɛw/ balear /mən.di.kəˈɾəw/, /mən.di.kəˈɾɛw/ Occidental: /men.di.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mendicareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de mendicar.
# mendicaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾi.ə/, occidental /men.di.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

mendicaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de mendicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de mendicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cadmiarien
# mendicaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾi.əw/, occidental /men.di.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

mendicaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mendicar.
# mendicassen
## Català
### Verb

mendicassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.
# manquéssim
## Català
### Verb

manquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manquin
## Català

   * Pronúncia: /ˈmaŋ.kin/
   * Rimes: -aŋkin

### Verb

manquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mancar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mancar.
# manquis
## Català

   * Pronúncia: /ˈmaŋ.kis/
   * Rimes: -aŋkis

### Verb

manquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mancar.
# manquéssiu
## Català
### Verb

manquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manquí
## Català
### Verb

manquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·quí (2)
* Heterograma de 6 lletres (aimnqu)
* Anagrames: maquin, maquín
# manqués
## Català
### Verb

manqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·qués (2)
* Heterograma de 7 lletres (aemnqsu)
* Anagrama: nasquem
# manquéssem
## Català
### Verb

manquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manquésseu
## Català
### Verb

manquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# massots foscos
## Català
### Nom

massots foscos m. pl. ‎(alternatiu massots foscs)
* Forma plural de massot fosc.
# massots verds
## Català
### Nom

massots verds m. pl.
* Forma plural de massot verd.
# massot verd
## Català
### Nom

massot verd m. ‎(plural massots verds)
* grívia

### Vegeu també

* massot verd. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# massutdöende
## Suec

   * Etimologia: De mass ‎(«massa») i utdöende ‎(«extinció»).

### Nom

massutdöende n. ‎(plural indefinit massutdöenden, plural definit massutdöendena)
* extinció massiva

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# massota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈsɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /maˈsɔ.ta/ valencià /maˈsɔ.ta/, /maˈsɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta
   * Etimologia: De maça i el sufix -ota.

### Nom

massota f. ‎(plural massotes)
* canyaferla

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·so·ta (3)
* Anagrama: assotam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# massotell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.suˈteʎ/ balear /mə.soˈteʎ/, /mə.suˈteʎ/ Occidental: /ma.soˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ

### Nom

massotell m. ‎(plural massotells)
* tord massot

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·so·tell (3)
* Anagrama: mostalles

### Vegeu també

* massotell. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.