OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vacunessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.sən/, balear /və.kuˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sen/ valencià /va.kuˈne.sen/, /ba.kuˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vacunessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# violències domèstiques
## Català
### Nom

violències domèstiques f. pl.
* Forma plural de violència domèstica.
# violéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫe.səm/ balear /vi.oˈɫe.səm/, /vi.uˈɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫe.sem/ valencià /vi.oˈɫe.sem/, /bi.oˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

violéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.

### Miscel·lània

* Anagrama: olivéssem
# violí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫi/ balear /vi.oˈɫi/, /vi.uˈɫi/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫi/ valencià /vi.oˈɫi/, /bi.oˈɫi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De l'italià violino, diminutiu del llatí viola ‎(«instrument musical de corda»), segle XVII.

### Nom

violí m. ‎(plural violins)
* Instrument cordòfon d'arquet, el més petit de la família, format per una caixa de ressonància de fusta amb dos forats en forma de S i un mànec a l'extrem del qual van les clavilles per a tibar les cordes, que arrenquen d'una peça fixada a l'altre extrem de la caixa i passen sobre un pont, fent hom sonar les cordes fregant-les amb un arquet.

#### Traduccions

* Albanès: violina $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Geige $^{(de)}$ f., Violine $^{(de)}$ f.
* Anglès: violin $^{(en)}$
* Àrab: كمان $^{(ar)}$, كَمَان‎ $^{(ar)}$ m.
* Aragonès: vriolín $^{(an)}$
* Asturià: vigulín $^{(ast)}$
* Birmà: တယော $^{(my)}$
* Búlgar: цигу́лка $^{(bg)}$ f. ‎(tsigulka)
* Castellà: violín $^{(es)}$
* Danès: violin $^{(da)}$ c.
* Eslovac: husle $^{(sk)}$ f. pl.
* Eslovè: violina $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: violono $^{(eo)}$
* Estonià: viiul $^{(et)}$
* Feroès: violin $^{(fo)}$ f.
* Finès: viulu $^{(fi)}$
* Francès: violon $^{(fr)}$
* Gallec: violín $^{(gl)}$, violín $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: feiolin $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ვიოლინო $^{(ka)}$ ‎(viòlino)
* Grec: βιολί $^{(el)}$ n. ‎(violí)
* Hindi: वायलिन $^{(hi)}$
* Hongarès: hegedű $^{(hu)}$
* Ídix: פֿידל‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: biola $^{(id)}$
* Irlandès: veidhlín $^{(ga)}$ m.
* Islandès: fiðla $^{(is)}$ f.
* Italià: violino $^{(it)}$
* Japonès: ヴァイオリン $^{(ja)}$ ‎(vaiorin), 小提琴 $^{(ja)}$
* Kazakh: скрипка $^{(kk)}$ ‎(skrïpka/skripka)
* Kirguís: скрипка $^{(ky)}$ ‎(skripka)
* Llatí: violinum $^{(la)}$ n.
* Macedoni: виоли́на $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: viool $^{(nl)}$
* Occità: violon $^{(oc)}$ m.
* Persa: ویولن $^{(fa)}$
* Polonès: skrzypce $^{(pl)}$ pl.
* Portuguès: violino $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: gìa $^{(rm)}$ f., violina $^{(rm)}$ f.
* Romanès: vioară $^{(ro)}$ f.
* Rus: скри́пка $^{(ru)}$ f. ‎(skripka)
* Serbocroat: виолина $^{(sh)}$, violina $^{(sh)}$
* Suahili: fidla $^{(sw)}$
* Suec: fiol $^{(sv)}$ c.
* Tagal: biyolin $^{(tl)}$
* Tai: ไวโอลิน $^{(th)}$
* Tàmil: வயலின் $^{(ta)}$
* Telugu: వయొలిన్ $^{(te)}$
* Turc: keman $^{(tr)}$
* Txec: housle $^{(cs)}$ f. pl.
* Urdú: سارنگی‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: skripka $^{(uz)}$
* Való: violon $^{(wa)}$
* Vietnamita: vĩ cầm $^{(vi)}$
* Volapük: viäl $^{(vo)}$
* Xinès: 小提琴 $^{(zh)}$ ‎(xiǎotíqín)
* Xinès wu: 小提琴 $^{(wuu)}$

### Verb

violí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de violar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·lí (3)
* Anagrama: oliví

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* violí. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# violés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫes/ balear /vi.oˈɫes/, /vi.uˈɫes/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫes/ valencià /vi.oˈɫes/, /bi.oˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

violés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·lés (3)
* Heterograma de 6 lletres (eilosv)
* Anagrames: olives, Olives, olivés, voleïs, volies
# violésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫe.səw/ balear /vi.oˈɫe.səw/, /vi.uˈɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫe.sew/ valencià /vi.oˈɫe.sew/, /bi.oˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

violésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.

### Miscel·lània

* Anagrama: olivésseu
# violéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫe.siw/ balear /vi.oˈɫe.siw/, /vi.uˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫe.siw/ valencià /vi.oˈɫe.siw/, /bi.oˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

violéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.
# violències innecessàries
## Català
### Nom

violències innecessàries f. pl.
* Forma plural de violència innecessària.
# violé
## Castellà

   * Pronúncia: /bjoˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

violé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb violar
# violéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫe.sim/ balear /vi.oˈɫe.sim/, /vi.uˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫe.sim/ valencià /vi.oˈɫe.sim/, /bi.oˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

violéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.
# uniformaríveu
## Català
### Verb

uniformaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de uniformar.
# uniformasses
## Català
### Verb

uniformasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# uniformassis
## Català
### Verb

uniformassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# uniformassin
## Català
### Verb

uniformassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# uniformau
## Català
### Verb

uniformau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de uniformar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb uniformar.
# uniformava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.furˈma.βə/ balear /u.ni.foɾˈma.və/, /u.ni.furˈma.və/ Occidental: nord-occidental /u.ni.forˈma.βa/ valencià /u.ni.foɾˈma.va/, /u.ni.foɾˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

uniformava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de uniformar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de uniformar.
# uniformassen
## Català
### Verb

uniformassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb uniformar.
# verdesques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛs.kəs/ balear /vəɾˈðəs.kəs/, /vərˈðɛs.kəs/ Occidental: nord-occidental /berˈðes.kes/ valencià /veɾˈðes.kes/, /beɾˈðes.kes/
   * Rimes: -ɛskes

### Nom

verdesques f. pl.
* Forma plural de verdesca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·des·ques (3)
# verdetes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾˈðe.tes\, meridional \beɾˈðe.teh\
       Americà: alt \beɾˈðe.t(e)s\, baix \beɾˈðe.teh\, austral \beɾˈðe.tes\
   * Rimes: -etes

### Nom

verdetes m. pl.
* forma plural de verdete
# verdiganta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡan.ta/

### Verb

verdiganta ‎(plural verdigantaj, acusatiu verdigantan, plural acusatiu verdigantajn)
* participi actiu present de verdigi
# verdes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛr.dəs/ balear /ˈvəɾ.ðəs/, /ˈvɛɾ.ðəs/ Occidental: nord-occidental /ˈbɛr.ðes/ valencià /ˈvɛɾ.ðes/, /ˈbɛɾ.ðes/
   * Rimes: -ɛɾdes

### Adjectiu

verdes f. pl.
* Forma plural de verda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·des (2)
* Anagrames: devers, vedres

## Aragonès
### Adjectiu

verdes inv. pl.
* forma plural de verde

### Nom

verdes m. pl.
* forma plural de verde

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈbeɾ.ðes\, meridional \ˈbeɾ.ðeh\
       Americà: alt \ˈbeɾ.ð(e)s\, baix \ˈbeɾ.ðeh\, austral \ˈbeɾ.ðes\
   * Rimes: -eɾdes

### Adjectiu

verdes inv. pl.
* forma plural de verde

## Occità

   * Pronúncia: /ˈbeɾ.des/

### Adjectiu

verdes f. pl.
* forma plural de verda
# verdesca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛs.kə/ balear /vəɾˈðəs.kə/, /vərˈðɛs.kə/ Occidental: nord-occidental /berˈðes.ka/ valencià /veɾˈðes.ka/, /beɾˈðes.ka/
   * Rimes: -ɛska
   * Etimologia: Incerta. Probablement del baix llatí *bretesca, del germànic *britiska, de l’arrel *bret- ‎(«post»). Alternativament, del francès antic bretesche (modern bretèche), del llatí brittisca ‎(«britànica»), pel suposat origen. En qualsevol cas, modificat per analogia amb verd i -esca, segle XIV.

### Nom

verdesca f. ‎(plural verdesques)
* (històric) Estructura de fusta erigida damunt una torre, barbacana o altres fortificacions per defensar dels trets enemics.
* brancatge

#### Traduccions

* Anglès: hoarding $^{(en)}$
* Castellà: cadalso $^{(es)}$ m.
* Francès: hourd $^{(fr)}$ m.
* Italià: bertesca $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·des·ca (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# verdet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛt/ balear /vəɾˈðət/, /vərˈðɛt/ Occidental: nord-occidental /berˈðet/ valencià /veɾˈðet/, /beɾˈðet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De verd i el sufix -et, segle XIII.

### Nom

verdet m. ‎(plural verdets)
* Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
* Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.
    #43B3AE
* Capa verda d’algues microscòpiques que apareix en superfícies exposades a la humitat.
* (peixos) verat
* (valencià, mallorquí) molsa

#### Sinònims

* (capa verda de la humitat) llapó

#### Traduccions

* Alemany: Grünspan $^{(de)}$ m.
* Anglès: verdigris $^{(en)}$
* Castellà: cardenillo $^{(es)}$ m.
* Francès: vert-de-gris $^{(fr)}$ m., verdet $^{(fr)}$ m.
* Anglès: verdigris $^{(en)}$
* Castellà: verdete $^{(es)}$ m.
* Francès: vert-de-gris $^{(fr)}$ m.
* Anglès: mould $^{(en)}$
* Castellà: verdín $^{(es)}$ m.
* Francès: moisissure $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·det (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Optimot
# verderón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \beɾ.ðeˈɾon\, meridional \beɾ.ðeˈɾoŋ\
       Americà: alt \beɾ.ðeˈɾon\, baix \beɾ.ðeˈɾoŋ\, austral \beɾ.ðeˈɾon\
   * Rimes: -on

### Nom

verderón m. ‎(plural verderones)
* verderol
* verdum

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·de·rón (3)

### Vegeu també

* verderón. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verdete
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \beɾˈðe.te\
       Americà: alt \beɾˈðe.t(e)\, baix \beɾˈðe.te\
   * Rimes: -ete
   * Etimologia: Del català verdet, diminutiu de verd.

### Nom

verdete m. ‎(plural verdetes)
* verdet

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·de·te (3)
# verdi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈver.di/

### Adjectiu

verdi inv. pl.
* forma plural de verde

### Miscel·lània

* Síl·labes: vér·di (2)

## Occità

   * Pronúncia: /ˈbeɾ.di/

### Adjectiu

verdi m. pl.
* forma plural de verd
# volleys
## Anglès
### Nom

volleys
* forma plural de volley

### Verb

volleys
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de volley

## Francès

   * Pronúncia: /vɔˈle/

### Nom

volleys m. pl.
* forma plural de volley
# volli
## Italià
### Verb

volli
* primera persona singular (io) del passat de volere
# volo
## Català
### Verb

volo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de volar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb volar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb volar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.loː/
   * Etimologia: Verb-1: del protoitàlic *welō, de l'arrel protoindoeuropea *welh$_2$- («desitjar»). Verb-2: de l'arrel protoindoeuropea *weǵʰ- («girar, voltar»).

### Verb

volō ‎(1a present$^?$), vīs ‎(2a present), velle ‎(infinitiu), voluī ‎(perfet)
* voler, jo vull, desitjar
    Volo te esse bonum.Vull que siguis bo.
* voler, estimar
    Numquid me vis?Ja no m'estimes?
* significar, voler dir
    Quid tibi vis?Per què vens?

#### Derivats

* malo
* nolo

### Nom

volo m. ‎(genitiu volonis)
* esclau voluntari

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | volo | volonēs |
| Vocatiu | volo | volonēs |
| Acusatiu | volonem | volonēs |
| Genitiu | volonis | volonum |
| Datiu | volonī | volonibus |
| Ablatiu | volone | volonibus |

### Verb

volō ‎(1a present$^?$), volās ‎(2a present), volāre ‎(infinitiu), volāvi ‎(perfet), volātum ‎(supí)
* volar, jo volo
    Sine pennis volare haud facil est.No és fàcil volar sense plomes.
* anar de pressa, córrer
    Fama volat pulsum regnis cessisse paternis Idomenea ducem.Corre el rumor que el príncep Idomeneu ha marxat, expulsat del regne dels seus pares.
* desaparèixer
    Verba volant.Les paraules desapareixen.

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.137-138
# volonibus
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈlɔ.nɪ.bʊs/

### Nom

volonibus
* datiu plural de volo
* ablatiu plural de volo
# vollgut
## Català antic
### Verb

vollgut
* participi masculí singular de voler

#### Variants

* volgut, vullgut
# volonem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lɔ.nɛm/

### Nom

volonem
* acusatiu singular de volo
# volones
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lɔ.neːs/

### Nom

volonēs
* nominatiu plural de volo
* vocatiu plural de volo
* acusatiu plural de volo
# voloni
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lɔ.niː/

### Nom

volonī
* datiu singular de volo
# volone
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lɔ.nɛ/

### Nom

volone
* ablatiu singular de volo
# volonis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.lɔ.nɪs/

### Nom

volonis
* genitiu singular de volo
# valés
## Català
### Verb

valés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lés (2)
* Anagrames: laves, selva, valse, velàs
# valíets
## Català antic
### Verb

valíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de valer
# valéssem
## Català
### Verb

valéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lés·sem (3)
* Anagrama: velàssem
# valéveu
## Català
### Verb

valéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lé·veu (3)
* Anagrama: velàveu
# valíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɫi.əm/, balear /vəˈɫi.əm/ Occidental: nord-occidental /baˈɫi.em/ valencià /vaˈɫi.em/, /baˈɫi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

valíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lí·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilmv)
* Anagrama: avilem

## Català antic
### Verb

valíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de valer
# valésseu
## Català
### Verb

valésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lés·seu (3)
* Anagrama: velàsseu
# valévem
## Català
### Verb

valévem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lé·vem (3)
* Anagrama: velàvem
# valíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɫi.əw/, balear /vəˈɫi.əw/ Occidental: nord-occidental /baˈɫi.ew/ valencià /vaˈɫi.ew/, /baˈɫi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

valíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de valer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lí·eu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiluv)
* Anagrama: avileu

## Català antic
### Verb

valíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de valer
# valíveu
## Català
### Verb

valíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de valer.
# verificaste
## Italià
### Verb

verificaste
* segona persona plural (voi) del passat de verificare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de verificare
# verificata
## Italià
### Verb

verificata
* participi passat femení singular de verificare
# verificatesi
## Italià
### Verb

verificatesi
* participi passat femení plural de verificarsi
# verificatevi
## Italià
### Verb

verificatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de verificarsi
# verificassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /və.ɾi.fiˈka.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

verificassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Tu] verifiquessis, verifiquesses, verificasses, verificassis o verificares.
# verificate
## Italià
### Verb

verificate
* participi passat femení plural de verificare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de verificare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de verificare
# verificasti
## Italià
### Verb

verificasti
* segona persona singular (tu) del passat de verificare
# verificatasi
## Italià
### Verb

verificatasi
* participi passat femení singular de verificarsi
# verificassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /və.ɾi.fiˈka.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

verificassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verificar.
    [Ells/elles/vostès] verifiquessin, verifiquessen, verificassen, verificassin o verificaren.
# urgir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /urˈʒi/ Occidental: nord-occidental /urˈd͡ʒi/ valencià /uɾˈd͡ʒiɾ/, /uɾˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: urgí
   * Etimologia: Del llatí urgēre, segle XIX.

### Verb

urgir intr.
* Una acció, ésser urgent.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: urgeixo, urgeix, urgim

#### Traduccions

* Anglès: be urgent $^{(en)}$
* Castellà: urgir $^{(es)}$
* Francès: presser $^{(fr)}$, urger $^{(fr)}$
* Italià: urgere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gir (2)
* Anagrama: rugir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# urging
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

urging
* gerundi de urge
# tuŝintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃin.tojn/

### Verb

tuŝintojn
* acusatiu plural de tuŝinto
# tuŝitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃi.tajn/

### Verb

tuŝitajn
* acusatiu plural de tuŝita
# tuŝintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃin.toj/

### Verb

tuŝintoj
* forma plural de tuŝinto
# tuŝita
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃi.ta/

### Verb

tuŝita ‎(plural tuŝitaj, acusatiu tuŝitan, plural acusatiu tuŝitajn)
* participi passiu passat de tuŝi
# tuŝitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃi.tan/

### Verb

tuŝitan
* acusatiu de tuŝita
# tuŝinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃin.te/

### Verb

tuŝinte
* participi actiu adverbial passat de tuŝi
# tuŝinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃin.to/

### Verb

tuŝinto ‎(plural tuŝintoj, acusatiu tuŝinton, plural acusatiu tuŝintojn)
* participi actiu nominal passat de tuŝi
# tuŝinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃin.ton/

### Verb

tuŝinton
* acusatiu de tuŝinto
# tuŝis
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈtu.ʃis/

### Verb

tuŝis
* passat de tuŝi
# tuŝitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tuˈʃi.taj/

### Verb

tuŝitaj
* forma plural de tuŝita
# voltegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.təˈʒe.səs/ balear /voɫ.təˈʒe.səs/, /vuɫ.təˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /boɫ.teˈʒe.ses/ valencià /voɫ.teˈd͡ʒe.ses/, /boɫ.teˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

voltegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltejar.
# voltegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.təˈʒɛw/ balear /voɫ.təˈʒəw/, /vuɫ.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /boɫ.teˈʒew/ valencià /voɫ.teˈd͡ʒew/, /boɫ.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

voltegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de voltejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb voltejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb voltejar.
# volteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫˈtɛ.ʒəs/ balear /voɫˈtə.ʒəs/, /vuɫˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /boɫˈte.ʒes/ valencià /voɫˈte.d͡ʒes/, /boɫˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

volteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de voltejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb voltejar.
# voltegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.təˈʒe.sis/ balear /voɫ.təˈʒe.sis/, /vuɫ.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /boɫ.teˈʒe.sis/ valencià /voɫ.teˈd͡ʒe.sis/, /boɫ.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

voltegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltejar.
# voltegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫˈtɛ.ʒən/ balear /voɫˈtə.ʒən/, /vuɫˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /boɫˈte.ʒen/ valencià /voɫˈte.d͡ʒen/, /boɫˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

voltegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de voltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb voltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb voltejar.
# voltege
## Català
### Verb

voltege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de voltejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb voltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb voltejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb voltejar.
# voltegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.təˈʒe.sin/ balear /voɫ.təˈʒe.sin/, /vuɫ.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /boɫ.teˈʒe.sin/ valencià /voɫ.teˈd͡ʒe.sin/, /boɫ.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

voltegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltejar.
# voltegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.təˈʒe.sən/ balear /voɫ.təˈʒe.sən/, /vuɫ.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /boɫ.teˈʒe.sen/ valencià /voɫ.teˈd͡ʒe.sen/, /boɫ.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

voltegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltejar.
# vermon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈver.mon/

### Nom

vermon
* acusatiu de vermo
# vermoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈver.moj/

### Nom

vermoj
* forma plural de vermo
# vermífug
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈmi.fuk/, balear /vəɾˈmi.fuk/ Occidental: nord-occidental /berˈmi.fuk/ valencià /veɾˈmi.fuk/, /beɾˈmi.fuk/
   * Etimologia: Del prefix vermi- i el sufix -fug, afixos cultes del llatí vermis i fugō.

### Adjectiu

vermífug m. ‎(femení vermífuga, plural masculí vermífugs, plural femení vermífugues)
* (també substantivat) Que té la propietat d'expulsar els cucs intestinals.

#### Sinònims

* antihelmíntic

#### Traduccions

* Anglès: vermifugal $^{(en)}$
* Castellà: vermífugo $^{(es)}$
* Francès: vermifuge $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·mí·fug (3)
* Heterograma de 8 lletres (efgimruv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC