OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# torredanes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tu.rəˈða.nəs/ balear /to.rəˈða.nəs/, /tu.rəˈða.nəs/ Occidental: /to.reˈða.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

torredanes f. pl.
* Forma plural de torredana.

### Adjectiu

torredanes f. pl.
* Forma plural de torredana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·re·da·nes (4)
* Anagrames: desroentar, destronaré, rentadores, retornades, retronades
# nirviosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nir.biˈo.zə/, balear /niɾ.viˈo.zə/ Occidental: nord-occidental /nir.βiˈo.za/ valencià /niɾ.viˈo.za/, /niɾ.βiˈo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

nirviosa f. ‎(plural nirvioses)
* Forma femenina de nirviós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nir·vi·o·sa (4)
* Anagrames: ivorians, visionar
# nirvioses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nir.biˈo.zəs/, balear /niɾ.viˈo.zəs/ Occidental: nord-occidental /nir.βiˈo.zes/ valencià /niɾ.viˈo.zes/, /niɾ.βiˈo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

nirvioses f. pl.
* Forma plural de nirviosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nir·vi·o·ses (4)
* Anagrama: revisions
# albaïnes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βəˈi.nəs/, occidental /aɫ.baˈi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

albaïnes f. pl.
* Forma plural de albaïna.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·ï·nes (4)
* Anagrames: abalisen, abelians, ablanies, balinesa, lesbiana, libanesa
# bollet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʎet/ balear /boˈʎet/, /buˈʎet/ Occidental: /boˈʎet/
   * Rimes: -et

### Nom

bollet m. ‎(plural bollets)
* (valencià) Panet dolç.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·llet (2)
* Anagrames: Bellot, llobet

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# bollets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈʎets/ balear /boˈʎets/, /buˈʎets/ Occidental: /boˈʎets/
   * Rimes: -ets

### Nom

bollets m. pl.
* Forma plural de bollet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·llets (2)
* Anagrama: llobets
# naies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈna.jəs/, occidental /ˈna.jes/
   * Rimes: -ajes

### Nom

naies f. pl.
* Forma plural de naia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·ies (2)
* Anagrames: aïnes, aïnés, anise, sènia, sénia, siena
# lletraga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈtɾa.ɣə/, occidental /ʎeˈtɾa.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Nom

lletraga f. ‎(plural lletragues)
* (nord-occidental) lleterola

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·tra·ga (3)
* Anagrames: gallaret, regallat, tragella, tragellà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# baleguer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ɫəˈɣe/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫeˈɣe/, valencià /ba.ɫeˈɣeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

baleguer m. ‎(plural baleguers)
* (septentrional) balegar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·le·guer (3)
* Anagrames: albergue, blegareu, blegàreu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# baleguers
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ɫəˈɣes/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫeˈɣes/, valencià /ba.ɫeˈɣeɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Nom

baleguers m. pl.
* Forma plural de baleguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·le·guers (3)
* Anagrames: albergues, albergués
# borrec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈrek/ balear /boˈrek/, /buˈrek/ Occidental: /boˈrek/
   * Rimes: -ek

### Nom

borrec m. ‎(plural borrecs)
* Cria de l'ovella.
* Persona sense criteri propi que es deixa convèncer de manera fàcil.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bor·rec (2)
* Anagrama: recobr

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# escaiolats
## Català
### Verb

escaiolats
* Participi masculí plural del verb escaiolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·io·lats (4)
* Anagrama: escoliasta
# escaiolara
## Català
### Verb

escaiolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaiolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaiolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·io·la·ra (5)
* Anagrama: acaloraies
# escaiolarà
## Català
### Verb

escaiolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escaiolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·io·la·rà (5)
* Anagrama: acaloraies
# engelebria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.ə/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

engelebria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engelebrir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engelebrir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·le·bri·a (5)
* Anagrama: belegarien
# engelebriràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫə.βɾiˈɾas/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫe.bɾiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

engelebriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de engelebrir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·le·bri·ràs (5)
* Anagrama: engelabrir-se
# engelebrires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.ɾəs/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

engelebrires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engelebrir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engelebrir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·le·bri·res (5)
* Anagrama: engelebrir-se
# foraviaríeu
## Català
### Verb

foraviaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·rí·eu (6)
* Anagrama: afavoriríeu
# foraviàveu
## Català
### Verb

foraviàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·à·veu (5)
* Anagrama: afavoríveu
# foraviarien
## Català
### Verb

foraviarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ri·en (6)
* Anagrama: afavoririen
# foravià
## Català
### Verb

foravià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·à (4)
* Anagrama: afavorí
# foravia
## Català
### Verb

foravia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de foraviar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a (4)
* Anagrama: afavorí
# foraviaries
## Català
### Verb

foraviaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ri·es (6)
* Anagrama: afavoriries
# foraviàvem
## Català
### Verb

foraviàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·à·vem (5)
* Anagrama: afavorívem
# foravie
## Català
### Verb

foravie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de foraviar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb foraviar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb foraviar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·e (4)
* Heterograma de 7 lletres (aefiorv)
* Anagrama: oferiva
# foraviada
## Català
### Verb

foraviada
* Participi femení singular del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·da (5)
* Anagrama: afavorida
# foraviàssem
## Català
### Verb

foraviàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·às·sem (5)
* Anagrama: afavoríssem
# foraviàrem
## Català
### Verb

foraviàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de foraviar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·à·rem (5)
* Anagrames: afavorirem, afavorírem
# foraviaràs
## Català
### Verb

foraviaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ràs (5)
* Anagrama: afavoriràs
# foraviasses
## Català
### Verb

foraviasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·as·ses (5)
* Anagrama: afavorisses
# foraviàsseu
## Català
### Verb

foraviàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·às·seu (5)
* Anagrama: afavorísseu
# foraviàreu
## Català
### Verb

foraviàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de foraviar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·à·reu (5)
* Anagrames: afavorireu, afavoríreu
# foraviaria
## Català
### Verb

foraviaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de foraviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ri·a (6)
* Anagrama: afavoriria
# foraviaven
## Català
### Verb

foraviaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ven (5)
* Anagrama: afavoriven
# foraviaves
## Català
### Verb

foraviaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ves (5)
* Anagrama: afavorives
# foraviant
## Català
### Verb

foraviant
* Gerundi del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·ant (4)
* Anagrames: afavorint, afrontavi
# foraviara
## Català
### Verb

foraviara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ra (5)
* Anagrames: afavorira, afavorirà
# foraviats
## Català
### Verb

foraviats
* Participi masculí plural del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·ats (4)
* Anagrama: afavorits
# foraviareu
## Català
### Verb

foraviareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·reu (5)
* Anagrames: afavorireu, afavoríreu
# foraviaríem
## Català
### Verb

foraviaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·rí·em (6)
* Anagrama: afavoriríem
# foraviares
## Català
### Verb

foraviares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de foraviar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·res (5)
* Anagrames: afavorires, foraviar-se
# foraviaré
## Català
### Verb

foraviaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ré (5)
* Anagrama: afavoriré
# foraviava
## Català
### Verb

foraviava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·va (5)
* Anagrama: afavoriva
# foraviaran
## Català
### Verb

foraviaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ran (5)
* Anagrama: afavoriran
# foraviarem
## Català
### Verb

foraviarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·rem (5)
* Anagrames: afavorirem, afavorírem
# foraviarà
## Català
### Verb

foraviarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·rà (5)
* Anagrames: afavorira, afavorirà
# foraviassen
## Català
### Verb

foraviassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·as·sen (5)
* Anagrama: afavorissen
# foraviaren
## Català
### Verb

foraviaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de foraviar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·ren (5)
* Anagrama: afavoriren
# foraviades
## Català
### Verb

foraviades
* Participi femení plural del verb foraviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·vi·a·des (5)
* Anagrama: afavorides
# auguràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾa.ɾəm/, occidental /aw.ɣuˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

auguràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de augurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·rà·rem (4)
* Anagrames: agrumareu, agrumàreu
# auguràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɣuˈɾa.βəm/, balear /əw.ɣuˈɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /aw.ɣuˈɾa.βem/ valencià /aw.ɣuˈɾa.vem/, /aw.ɣuˈɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

auguràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·rà·vem (4)
* Anagrama: agrumàveu
# auguren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɣu.ɾən/, occidental /awˈɣu.ɾen/
   * Rimes: -uɾen

### Verb

auguren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de augurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb augurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ren (3)
* Anagrames: nugareu, nugàreu
# augurí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾi/, occidental /aw.ɣuˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

augurí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·rí (3)
* Anagrames: arguïu, argüiu, guariu
# augurarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾi.ən/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

augurarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ra·ri·en (5)
* Anagrama: inauguraré
# auguràssim
## Català
### Verb

auguràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ràs·sim (4)
* Anagrama: agrumàssiu
# auguraies
## Català
### Verb

auguraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ra·ies (4)
* Anagrames: aguisareu, aguisàreu, agusaríeu
# auguraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾi.əm/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

auguraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ra·rí·em (5)
* Anagrames: agrumaríeu, amarrigueu
# auguressi
## Català
### Verb

auguressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·res·si (4)
* Anagrames: argüísseu, guarísseu, raguéssiu
# auguràssem
## Català
### Verb

auguràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ràs·sem (4)
* Anagrama: agrumàsseu
# augurarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɣu.ɾəˈɾɛm/ balear /əw.ɣu.ɾəˈɾəm/, /əw.ɣu.ɾəˈɾɛm/ Occidental: /aw.ɣu.ɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

augurarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ra·rem (4)
* Anagrames: agrumareu, agrumàreu
# auguram
## Català
### Verb

auguram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·ram (3)
* Anagrama: agrumau
# auguréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾe.səm/, occidental /aw.ɣuˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

auguréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·rés·sem (4)
* Anagrames: agrumésseu, marguésseu, mureguessa, remugàsseu, remuguessa
# auguressa
## Català
### Verb

auguressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·gu·res·sa (4)
* Anagrama: assegurau
# si us plau
## Català

   * Pronúncia: /siwsˈpɫaw/

### Adverbi

si us plau
* Fórmula de cortesia per a demanar alguna cosa.

#### Notes

Habitualment s'usa invariable amb el registre de vós. Les fórmules amb el registre de tu, si et plau, o de vostè, si li plau, tenen una connotació més literal. La fórmula col·loquial reduïda, sisplau, evita la marca de registre i és més informal.

#### Sinònims

* s.u.p. (abreviatura)
* sisplau (informal)
* per favor
* porfa (castellanisme, col·loquial)
* perfa (valencià, col·loquial)
* plis (anglicisme, col·loquial)

#### Traduccions

* Alemany: bitte $^{(de)}$
* Anglès: please $^{(en)}$
* Asturià: por favor $^{(ast)}$
* Castellà: por favor $^{(es)}$
* Francès: s'il vous plaît $^{(fr)}$
* Italià: per favore $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: SISPLAU $^{(csc)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF, Optimot
# zulú
## Català

   * Pronúncia: /zuˈɫu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Del zulú umZulu.

### Nom

zulú m. f. ‎(plural zulús)
* Individu d’un poble bantú de la regió Natal de Sud-àfrica.
* (invariable) Llengua bantú del grup nguni parlada a la regió Natal de Sud-àfrica.

#### Variants

* zulu

#### Traduccions

* Anglès: Zulu $^{(en)}$
* Castellà: zulú $^{(es)}$
* Francès: Zoulou $^{(fr)}$
* Italià: zulù $^{(it)}$
* Anglès: Zulu $^{(en)}$
* Castellà: zulú $^{(es)}$
* Francès: zoulou $^{(fr)}$

### Adjectiu

zulú inv. ‎(plural zulús)
* Relatiu al poble zulú o a la seva llengua.

#### Traduccions

* Anglès: Zulu $^{(en)}$
* Castellà: zulú $^{(es)}$
* Francès: zoulou $^{(fr)}$
* Italià: zulù $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: zu·lú (2)

### Vegeu també

* Wiktionary, edició en zulu
* Entrades en zulú al Viccionari en català
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /θuˈlu/
       Americà: alt /s(u)ˈlu/, baix /suˈlu/
   * Rimes: -u

### Nom

zulú m. ‎(només en singular)
* zulu

### Nom

zulú m. f. ‎(plural zulúes o zulús)
* zulu

### Adjectiu

zulú inv. ‎(plural zulúes o zulús)
* zulu

### Miscel·lània

* Síl·labes: zu·lú (2)
# bagatel·la
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/, /bə.ɣəˈtɛ.ɫə/ balear /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/, /ba.ɣaˈtɛ.ɫa/ valencià /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/, /ba.ɣaˈtɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛlla
   * Etimologia: De l'italià bagatella ‎(«fotesa, joc de mans») introduït per calc del francès bagatelle o del castellà bagatela, d’origen incert, bé diminutiu del llatí baca ‎(«baia»), o bé d’una forma francoprovençal afí a l’occità antic bagastel i el francès antic baastel ‎(«joc de mans»), segle XIX.

### Nom

bagatel·la f. ‎(plural bagatel·les)
* Cosa insignificant, sense importància, utilitat o interès, desproveïda de sentit.

#### Sinònims

* fotesa, irrellevància

#### Traduccions

* Anglès: trifle $^{(en)}$, bagatelle $^{(en)}$
* Castellà: bagatela $^{(es)}$ f., fruslería $^{(es)}$ f.
* Francès: bagatelle $^{(fr)}$ f., foutaise $^{(fr)}$ f., broutille $^{(fr)}$ f.
* Italià: bagattella $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ga·tel·la (4)
* Anagrama: agabellat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DECat
# can penja-i-despenja
## Català

   * Etimologia: Pel moviment de gènere que sovint es penja i es despenja.

### Nom

can penja-i-despenja m.
* Casa d’empenyoraments, d’articles de segona mà, encants.
    «La confecció industrial era més aviat desesmada i maldestra, i les peces de vestir resultants molts cops entraven per mèrits propis en la categoria del penja-i-despenja.» (Josep Vallverdú, Desmudat i a les golfes, 2000)
* Lloc malendreçat.
    «Com que això és can penja-i-despenja, han posat l'ordenador al menjador.» (Ramon Solsona, L'home de la maleta, 2011)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB, DSFF
# penjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəɲˈʒa/, balear /pəɲˈʒa/ alguerès /paɲˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /peɲˈd͡ʒa/ valencià /peɲˈd͡ʒaɾ/, /peɲˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: penjà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *pendicare, del clàssic pendere, segle XIV.

### Verb

penjar trans., pron., intr. ‎(pronominal penjar-se)
* Disposar una cosa de manera que estigui agafada només per dalt i el seu pes no reposi enlloc.
* Estrangular algun animal o persona deixant el seu cos suspès d'una corda agafada al voltant del coll.
* Posar una cosa en un lloc que per la seva alçada és de difícil o impossible accés.
* (informàtica) Transferir dades o fitxers d'un dispositiu perifèric a un de central, especialment d'un ordinador personal a un servidor d'Internet.
* (esports de pilota) bombar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: penjo, penja, pengem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* (informàtica) pujar

#### Derivats

* despenjar, penjolar

#### Compostos i expressions

* quedar penjat - No respondre un ordinador a les ordres donades amb el teclat o amb el ratolí.

#### Traduccions

* Anglès: hang $^{(en)}$
* Castellà: colgar $^{(es)}$
* Anglès: hang $^{(en)}$
* Castellà: colgar $^{(es)}$
* Castellà: colgar $^{(es)}$
* Anglès: upload $^{(en)}$
* Castellà: cargar $^{(es)}$, colgar $^{(es)}$, subir $^{(es)}$
* Francès: télécharger $^{(fr)}$, téléverser $^{(fr)}$
* Italià: caricare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·jar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aejnpr)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat, Optimot
# despenjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pəɲˈʒa/ Occidental: nord-occidental /des.peɲˈd͡ʒa/ valencià /des.peɲˈd͡ʒaɾ/, /des.peɲˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: despenjà
   * Etimologia: Del prefix des- i penjar, segle XIV.

### Verb

despenjar trans., pron. ‎(pronominal despenjar-se)
* Llevar d’on estava penjat.
* (pronominal) Manifestar alguna cosa de manera inesperada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: despenjo, despenja, despengem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: unhang $^{(en)}$, take down $^{(en)}$
* Castellà: descolgar $^{(es)}$
* Francès: dépendre $^{(fr)}$
* Italià: staccare $^{(it)}$
* Castellà: descolgarse $^{(es)}$
* Francès: lâcher $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# despengessi
## Català
### Verb

despengessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despenjar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despenjar.

#### Variants

* [1] despengessa, despengeguessa, despengés, despenjàs, despenjara
* [2] despengegués, despengés, despenjàs, despenjara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ges·si (4)
# despenjariven
## Català
### Verb

despenjariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despenjar.

#### Variants

* despenjarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ja·ri·ven (5)
# despenjàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pəɲˈʒa.βəm/, balear /dəs.pəɲˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /des.peɲˈd͡ʒa.βem/ valencià /des.peɲˈd͡ʒa.vem/, /des.peɲˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

despenjàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despenjar.

#### Variants

* despenjàvom, despenjàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·jà·vem (4)
# despenjaríveu
## Català
### Verb

despenjaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despenjar.

#### Variants

* despenjaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pen·ja·rí·veu (5)