OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# sordes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsor.dəs/, occidental /ˈsoɾ.ðes/
   * Rimes: -oɾdes

### Adjectiu

sordes f. pl.
* Forma plural de sorda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·des (2)
* Anagrama: dosser
# astrònoms
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtɾɔ.nums/ balear /əsˈtɾɔ.noms/, /əsˈtɾɔ.nums/ Occidental: /asˈtɾɔ.noms/

### Nom

astrònoms m. pl.
* Forma plural de astrònom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·trò·noms (3)
* Anagrama: nostramos
# arranjades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒa.ðəs/, occidental /a.raɲˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arranjades
* Participi femení plural del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ja·des (4)
* Anagrama: sardanejar
# arranjàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒa.ɾəm/, occidental /a.raɲˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arranjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arranjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·jà·rem (4)
* Anagrama: marranejar
# arrangessi
## Català
### Verb

arrangessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ges·si (4)
* Anagrames: agarressin, granissaré, ingressara, ingressarà
# arrangessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.sin/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrangessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ges·sin (4)
* Anagrames: arregnassin, garrinassen, granissaren, ingressaran
# arrangessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.sis/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrangessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ges·sis (4)
* Anagrames: arregnassis, esgarrassin, garrinasses, granissares, ingressaràs
# arranjo
## Català
### Verb

arranjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·jo (3)
* Anagrama: ajornar
# arrangéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.sim/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrangéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gés·sim (4)
* Anagrames: arregnàssim, garrinàssem, granissarem, granissàrem
# arranjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɲ.ʒəˈɾɛm/ balear /ə.rəɲ.ʒəˈɾəm/, /ə.rəɲ.ʒəˈɾɛm/ Occidental: /a.raɲ.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arranjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ja·rem (4)
* Anagrama: marranejar
# arranjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒa.ɾəs/, occidental /a.raɲˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arranjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arranjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ja·res (4)
* Anagrama: arranjar-se
# arrangéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəɲˈʒe.siw/, occidental /a.raɲˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrangéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gés·siu (4)
* Anagrames: agrunsaries, arregnàssiu, garrinàsseu, granissareu, granissàreu
# arrangem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɲˈʒɛm/ balear /ə.rəɲˈʒəm/, /ə.rəɲˈʒɛm/ Occidental: /a.raɲˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrangem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arranjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gem (3)
* Anagrames: arregnam, margaren, margenar
# arrangen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraɲ.ʒən/, occidental /aˈraɲ.d͡ʒen/

### Verb

arrangen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arranjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·gen (3)
* Anagrama: engranar
# arrangeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɲˈʒɛw/ balear /ə.rəɲˈʒəw/, /ə.rəɲˈʒɛw/ Occidental: /a.raɲˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrangeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arranjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arranjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arranjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·geu (3)
* Anagrama: arregnau
# arrapinyàs
## Català
### Verb

arrapinyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyàs (4)
* Anagrama: rapinyaràs
# arrapiny
## Català
### Verb

arrapiny
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·piny (3)
* Anagrama: rapinyar
# arrapinyares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲa.ɾəs/, occidental /a.ra.piˈɲa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrapinyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrapinyar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nya·res (5)
* Anagrama: arrapinyar-se
# arrapinyem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.piˈɲɛm/ balear /ə.rə.piˈɲəm/, /ə.rə.piˈɲɛm/ Occidental: /a.ra.piˈɲem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrapinyem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyem (4)
* Anagrames: rapinyarem, rapinyàrem
# arrapinyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpi.ɲən/, occidental /a.raˈpi.ɲen/
   * Rimes: -iɲen

### Verb

arrapinyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyen (4)
* Anagrama: rapinyaren
# arrapinyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpi.ɲəs/, occidental /a.raˈpi.ɲes/
   * Rimes: -iɲes

### Verb

arrapinyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyes (4)
* Anagrama: rapinyares
# arrapinyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.piˈɲɛw/ balear /ə.rə.piˈɲəw/, /ə.rə.piˈɲɛw/ Occidental: /a.ra.piˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrapinyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyeu (4)
* Anagrames: rapinyareu, rapinyàreu
# arrapinyés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲes/, occidental /a.ra.piˈɲes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrapinyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyés (4)
* Anagrama: rapinyares
# arrapinya
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpi.ɲə/, occidental /a.raˈpi.ɲa/
   * Rimes: -iɲa

### Verb

arrapinya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nya (4)
* Anagrames: rapinyara, rapinyarà
# arrapinyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲa/, occidental /a.ra.piˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrapinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrapinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·pi·nyà (4)
* Anagrames: rapinyara, rapinyarà
# arrasia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzi.ə/, occidental /a.raˈzi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrasia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·si·a (4)
* Anagrama: aïraràs
# arrasirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ziˈɾa/, occidental /a.ra.ziˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrasirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·si·rà (4)
* Anagrama: arriaràs
# arrasit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzit/, occidental /a.raˈzit/
   * Rimes: -it

### Verb

arrasit
* Participi masculí singular del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sit (3)
* Anagrames: arriats, tiraràs, trairàs, triaràs
# arrasissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzi.sən/, occidental /a.raˈzi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

arrasissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sis·sen (4)
* Anagrames: arranessis, arrasessin
# arrasisquen
## Català
### Verb

arrasisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sis·quen (4)
* Anagrama: arranquessi
# arrasís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzis/, occidental /a.raˈzis/
   * Rimes: -is

### Verb

arrasís
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sís (3)
* Anagrames: arrissa, arrissà, rissara, rissarà
# arraseix
## Català
### Verb

arraseix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·seix (3)
* Anagrames: arraixes, xarraies
# arraseixi
## Català
### Verb

arraseixi
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sei·xi (4)
* Anagrama: aixerriàs
# arrasiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzi.ɾən/, occidental /a.raˈzi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

arrasiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrasir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·si·ren (4)
* Anagrames: ensarriar, narraries
# arrasien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzi.ən/, occidental /a.raˈzi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrasien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·si·en (4)
* Anagrames: arnaries, arniares, arrianes, narraies
# arrasira
## Català
### Verb

arrasira
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·si·ra (4)
* Anagrama: arriaràs
# arrastellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎin/, occidental /a.rasˈte.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

arrastellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llin (4)
* Anagrames: llastrarien, reinstal·lar
# arrastellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎis/, occidental /a.rasˈte.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

arrastellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llis (4)
* Anagrama: llastraries
# arrastelle
## Català
### Verb

arrastelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrastellar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lle (4)
* Anagrames: arrestella, arrestellà, rastellera
# arrastellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.səw/, occidental /a.ras.teˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrastellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llés·seu (5)
* Anagrama: arrestellàsseu
# arrastellem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎɛm/ balear /ə.rəs.təˈʎəm/, /ə.rəs.təˈʎɛm/ Occidental: /a.ras.teˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrastellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrastellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llem (4)
* Anagrama: metrallares
# arrastellen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎən/, occidental /a.rasˈte.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

arrastellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrastellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrastellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llen (4)
* Anagrama: enrastellar
# arrastelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎəs/, occidental /a.rasˈte.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

arrastelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrastellar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lles (4)
* Anagrama: estrallar-se
# arrastellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sən/, occidental /a.ras.teˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrastellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lles·sen (5)
* Anagrama: arrestellassen
# arrastellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎes/, occidental /a.ras.teˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrastellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llés (4)
* Anagrama: estrallar-se
# arrastellares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa.ɾəs/, occidental /a.ras.teˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrastellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrastellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lla·res (5)
* Anagrama: arrestellaràs
# arrastellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.səs/, occidental /a.ras.teˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrastellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lles·ses (5)
* Anagrama: arrestellasses
# arrastelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.səm/, occidental /a.ras.teˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrastelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llés·sem (5)
* Anagrama: arrestellàssem
# arrastellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾe/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrastellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lla·ré (5)
* Anagrames: arrestellara, arrestellarà
# arrastellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa.ɾən/, occidental /a.ras.teˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrastellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrastellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·lla·ren (5)
* Anagrama: arrestellaran
# arraulisques
## Català
### Verb

arraulisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·lis·ques (4)
* Anagrama: arraulesquis
# arraulesc
## Català
### Verb

arraulesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·lesc (3)
* Anagrama: ulceraràs
# arraulesquin
## Català
### Verb

arraulesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arraulir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·les·quin (4)
* Anagrama: arraulisquen
# arraulisquen
## Català
### Verb

arraulisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arraulir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·lis·quen (4)
* Anagrama: arraulesquin
# arraulesquis
## Català
### Verb

arraulesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·les·quis (4)
* Anagrama: arraulisques
# arraulires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.ɾəs/, occidental /a.rawˈɫi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

arraulires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arraulir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rau·li·res (4)
* Anagrama: arraulir-se
# sasseresos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.səˈɾɛ.zus/ balear /sə.səˈɾə.zos/, /sə.səˈɾɛ.zus/ Occidental: /sa.seˈɾe.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Adjectiu

sasseresos m. pl.
* Forma plural de sasserès.

### Nom

sasseresos m. pl.
* Forma plural de sasserès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sas·se·re·sos (4)
* Anagrames: assessores, assessorés
# sineuers
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.nəˈwes/ Occidental: nord-occidental /si.neˈwes/, valencià /si.neˈweɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Adjectiu

sineuers m. pl.
* Forma plural de sineuer.

### Nom

sineuers m. pl.
* Forma plural de sineuer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·ne·uers (3)
* Anagrama: enuresis
# siracusana
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.ɾə.kuˈza.nə/, occidental /si.ɾa.kuˈza.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

siracusana f. ‎(plural siracusanes)
* Forma femenina de siracusà.

### Nom

siracusana f. ‎(plural siracusanes)
* Forma femenina de siracusà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·ra·cu·sa·na (5)
* Anagrama: acarnissau
# cerilles
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɾi.ʎəs/, occidental /seˈɾi.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Nom

cerilles f. pl.
* Forma plural de cerilla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ri·lles (3)
* Anagrama: creïlles
# menystenguí
## Català
### Verb

menystenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·guí (3)
* Anagrama: menystingué
# menystinguessen
## Català
### Verb

menystinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·tin·gues·sen (4)
* Anagrama: menystenguessin
# menystinguesses
## Català
### Verb

menystinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·tin·gues·ses (4)
* Anagrama: menystenguessis
# menystinguen
## Català
### Verb

menystinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb menystenir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·tin·guen (3)
* Anagrama: menystenguin
# menystengui
## Català
### Verb

menystengui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb menystenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb menystenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·gui (3)
* Anagrama: menystingué
# menystenguéssiu
## Català
### Verb

menystenguéssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·gués·siu (4)
* Anagrama: menystinguésseu
# menystenguis
## Català
### Verb

menystenguis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·guis (3)
* Anagrames: menystingues, menystingués
# menystenguéssim
## Català
### Verb

menystenguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·gués·sim (4)
* Anagrama: menystinguéssem
# menystenguin
## Català
### Verb

menystenguin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb menystenir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·guin (3)
* Anagrama: menystinguen
# menystenguessis
## Català
### Verb

menystenguessis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·gues·sis (4)
* Anagrama: menystinguesses
# menystenguessin
## Català
### Verb

menystenguessin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb menystenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: menys·ten·gues·sin (4)
* Anagrama: menystinguessen
# estime
## Català
### Verb

estime
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estimar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·me (3)
* Anagrames: esteim, meties, temies

## Francès
### Nom

estime f. ‎(plural estimes)
* estima
# ventallàs
## Català
### Verb

ventallàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ta·llàs (3)
* Anagrama: llastaven