OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acordaren
## Català
### Verb

acordaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acordar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da·ren (4)
* Anagrames: encordara, encordarà

## Català antic
### Verb

acordaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de acordar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de acordar
# activos
## Català
### Verb

activos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·vos (3)
* Heterograma de 7 lletres (aciostv)
* Anagrama: costavi

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \akˈti.βos\, meridional \akˈti.βoh\
       Americà: alt /akˈti.b(o)s/, baix \akˈti.βoh\, austral \akˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

activos m. pl.
* forma plural de activo

### Nom

activos m. pl.
* forma plural de activo

## Llatí

   * Pronúncia: /aːkˈtiː.woːs/

### Adjectiu

āctīvōs
* acusatiu masculí plural de āctīvus
# cabrona
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈβɾo.nə/, occidental /kaˈβɾo.na/
   * Rimes: -ona

### Nom

cabrona f. ‎(plural cabrones)
* Forma femenina de cabró.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bro·na (3)
* Anagrames: carbona, carbonà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kaˈβɾo.na\
       Americà: alt /k(a)ˈbɾo.na/, baix \kaˈβɾo.na\
   * Rimes: -ona

### Nom

cabrona f. ‎(plural cabronas)
* forma femenina de cabrón
# operis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpe.ɾis/ balear /oˈpe.ɾis/, /uˈpe.ɾis/ Occidental: /oˈpe.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

operis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb operar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pe·ris (3)
* Heterograma de 6 lletres (eioprs)
* Anagrames: pories, reposi, reposí

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔ.pɛ.rɪs/

### Nom

operis
* genitiu singular de opus
# mirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /miˈɾɛm/ balear /miˈɾəm/, /miˈɾɛm/ Occidental: /miˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

mirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb mirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·rem (2)
* Anagrames: mermi, mermí

## Català antic
### Verb

mirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de mirar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de mirar
# enganàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈna.ɾəw/, occidental /eŋ.ɡaˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enganàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enganar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nà·reu (4)
* Anagrames: ennuegara, ennuegarà

## Català antic
### Verb

enganàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enganar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.nəˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡə.nəˈɾəw/, /əŋ.ɡə.nəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ɡa.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enganareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·na·reu (4)
* Anagrames: ennuegara, ennuegarà

## Català antic
### Verb

enganareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de enganar
# ultri
## Català

   * Pronúncia: /ˈuɫ.tɾi/

### Verb

ultri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ultrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ultrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ultrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ultrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ul·tri (2)
* Anagrama: rutil

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊɫ.triː/

### Adjectiu

ultrī
* nominatiu masculí plural de ulter
* vocatiu masculí plural de ulter
* genitiu masculí singular de ulter
* genitiu neutre singular de ulter
# ultro
## Català
### Verb

ultro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ultrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ul·tro (2)
* Anagrama: rulot

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊɫ.troː/

### Adjectiu

ultrō
* datiu masculí singular de ulter
* datiu neutre singular de ulter
* ablatiu masculí singular de ulter
* ablatiu neutre singular de ulter
# arbitre
## Català
### Verb

arbitre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arbitrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arbitrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arbitrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arbitrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bi·tre (3)
* Anagrama: birreta

## Francès
### Nom

arbitre m. f. ‎(plural arbitres)
* àrbitre
# escuraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɾəˈɾas/, occidental /es.ku.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escuraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra·ràs (4)
* Anagrama: carràsseu

## Català antic
### Verb

escuraràs
* segona persona singular (tu) del futur de escurar
# recordau
## Català
### Verb

recordau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de recordar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb recordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·dau (3)
* Anagrames: cordareu, cordàreu

## Català antic
### Verb

recordau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de recordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de recordar
# comandàs
## Català
### Verb

comandàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·dàs (3)
* Anagrama: Moncadas

## Català antic
### Verb

comandàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de comandar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# recordam
## Català
### Verb

recordam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de recordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·dam (3)
* Anagrames: cordarem, cordàrem

## Català antic
### Verb

recordam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de recordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de recordar
# comandaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda.βən/ balear /ko.mənˈda.vən/, /ku.mənˈda.vən/ Occidental: nord-occidental /ko.manˈda.βen/ valencià /ko.manˈda.ven/, /ko.manˈda.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

comandaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·da·ven (4)
* Anagrama: condemnava

## Català antic
### Verb

comandaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de comandar
# comandaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda.ɾən/ balear /ko.mənˈda.ɾən/, /ku.mənˈda.ɾən/ Occidental: /ko.manˈda.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

comandaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de comandar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·da·ren (4)
* Anagrames: condemnara, condemnarà

## Català antic
### Verb

comandaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de comandar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# comandat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈdat/ balear /ko.mənˈdat/, /ku.mənˈdat/ Occidental: /ko.manˈdat/
   * Rimes: -at

### Verb

comandat
* Participi masculí singular del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·dat (3)
* Anagrama: Montcada

## Català antic
### Verb

comandat
* participi masculí singular de comandar
# comanda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈman.də/ balear /koˈman.də/, /kuˈman.də/ Occidental: /koˈman.da/
   * Rimes: -anda

### Verb

comanda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de comandar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·da (3)
* Anagrama: Moncada

## Català antic
### Verb

comanda
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de comandar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de comandar
# comandà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈda/ balear /ko.mənˈda/, /ku.mənˈda/ Occidental: /ko.manˈda/
   * Rimes: -a

### Verb

comandà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·dà (3)
* Anagrama: Moncada

## Català antic
### Verb

comandà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de comandar
# contàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈta.βəm/ balear /konˈta.vəm/, /kunˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /konˈta.βem/ valencià /konˈta.vem/, /konˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

contàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tà·vem (3)
* Heterograma de 8 lletres (acemnotv)
* Anagrama: cotnàvem

## Català antic
### Verb

contàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de contar
# contarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈɾi.ən/ balear /kon.təˈɾi.ən/, /kun.təˈɾi.ən/ Occidental: /kon.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

contarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ri·en (4)
* Anagrama: cotnarien

## Català antic
### Verb

contarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de contar
# contaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈta.βən/ balear /konˈta.vən/, /kunˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /konˈta.βen/ valencià /konˈta.ven/, /konˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

contaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ven (3)
* Anagrama: cotnaven

## Català antic
### Verb

contaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de contar
# fonies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuˈni.əs/ balear /foˈni.əs/, /fuˈni.əs/ Occidental: /foˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

fonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de fondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ni·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (efinos)
* Anagrama: esnifo

## Català antic
### Verb

fonies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de fondre
# basteix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈtɛʃ/ balear /bəsˈtəʃ/, /bəsˈtɛʃ/ Occidental: /basˈtejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

basteix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de bastir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb bastir.

#### Variants

* [1] bastix
* [2] bastix

### Miscel·lània

* Síl·labes: bas·teix (2)
* Heterograma de 7 lletres (abeistx)
* Anagrama: baixest

## Català antic
### Verb

basteix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de bastir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de bastir
# contentaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tənˈta.βəs/ balear /kon.tənˈta.vəs/, /kun.tənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /kon.tenˈta.βes/ valencià /kon.tenˈta.ves/, /kon.tenˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

contentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·ta·ves (4)
* Anagrama: contestaven

## Català antic
### Verb

contentaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contentar
# contentasses
## Català
### Verb

contentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contentar.

#### Variants

* contentessis, contentesses, contentassis, contentares

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·tas·ses (4)
* Anagrama: contestassen

## Català antic
### Verb

contentasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de contentar

#### Variants

* contentares
# contentaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tən.təˈɾi.əs/ balear /kon.tən.təˈɾi.əs/, /kun.tən.təˈɾi.əs/ Occidental: /kon.ten.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

contentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de contentar.

#### Variants

* contentarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·ta·ri·es (5)
* Anagrama: contestarien

## Català antic
### Verb

contentaries
* segona persona singular (tu) del condicional de contentar
# contentaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tən.təˈɾas/ balear /kon.tən.təˈɾas/, /kun.tən.təˈɾas/ Occidental: /kon.ten.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

contentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de contentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·ta·ràs (4)
* Anagrama: contestaran

## Català antic
### Verb

contentaràs
* segona persona singular (tu) del futur de contentar
# desfarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.fəˈɾɛm/ balear /dəs.fəˈɾəm/, /dəs.fəˈɾɛm/ Occidental: /des.faˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desfarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desfer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fa·rem (3)
* Anagrama: fermades

## Català antic
### Verb

desfarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de desfer
# boscaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bus.kəˈɾan/ balear /bos.kəˈɾan/, /bus.kəˈɾan/ Occidental: /bos.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

boscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de boscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bos·ca·ran (3)
* Anagrama: carbonàs

## Català antic
### Verb

boscaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de boscar
# boscaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bus.kəˈɾas/ balear /bos.kəˈɾas/, /bus.kəˈɾas/ Occidental: /bos.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

boscaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de boscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bos·ca·ràs (3)
* Anagrama: carbassó

## Català antic
### Verb

boscaràs
* segona persona singular (tu) del futur de boscar
# destituesca
## Català
### Verb

destituesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destituir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* [1] destitueixi, destituïsca, destituesqui, destituïxa
* [2] destitueixi, destituïsca, destituesqui, destituïxa, destituïxo

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tu·es·ca (5)
* Anagrama: detectàssiu

## Català antic
### Verb

destituesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de destituir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de destituir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de destituir
# finies
## Català

   * Pronúncia: oriental /fiˈni.əs/, occidental /fiˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

finies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de finir.

#### Variants

* finives, finigueves

### Miscel·lània

* Síl·labes: fi·ni·es (3)
* Anagrames: esnifi, esnifí

## Català antic
### Verb

finies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de finir
# taburó
## Català
### Nom

taburó m. ‎(plural taburons)
* (arcaisme) Forma alternativa de tauró.
* talpó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·bu·ró (3)
* Heterograma de 6 lletres (abortu)
* Anagrames: brotau, obtura, obturà, torbau, trobau

### Vegeu també

* taburó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# led
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɫɛt/, occidental /ˈɫet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De l'anglès LED, sigles de light-emitting diode ‎(«díode emissor de llum»).

### Nom

led m. ‎(plural leds)
* Díode semiconductor que emet llum d'espectre reduït quan és polaritzat pel corrent elèctric.

#### Traduccions

* Anglès: LED $^{(en)}$, light-emitting diode $^{(en)}$
* Castellà: led $^{(es)}$ m.
* Francès: DEL $^{(fr)}$ f., diode électroluminescente $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, Termcat, ésAdir
# leds
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɫɛts/, occidental /ˈɫets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

leds m. pl.
* Forma plural de led.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# LED
## Anglès
### Sigles

LED ‎(nom comú, plural LEDs)
* sigles de light-emitting diode ‎(«díode emissor de llum»)
# llucet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsɛt/ balear /ʎuˈsət/, /ʎuˈsɛt/ Occidental: /ʎuˈset/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: [1] De lluç i el sufix -et.
   * Etimologia: [2] De lluçar ‎(«llampegar») i el sufix -et.

### Nom

llucet m. ‎(plural llucets)
* (gastronomia) Lluç petit o juvenil.

#### Traduccions

* Castellà: pescadilla $^{(es)}$ f.
* Francès: colinot $^{(fr)}$ m.

### Nom

llucet m. ‎(plural llucets)
* (septentrional) llamp

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·cet (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Termcat
* ↑ Coromines, Joan. «DECat. V, 281b4». A: Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1980-1991.
# lluçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎuˈsa/ Occidental: nord-occidental /ʎuˈsa/, valencià /ʎuˈsaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De llossar per fer saltar espurnes en l’acció de batre el ferro.

### Verb

lluçar intr.
* (septentrional) llampegar

#### Derivats

* llucet

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·çar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# llucin
## Català
### Verb

llucin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·cin (2)
# lluçat
## Català
### Verb

lluçat
* Participi masculí singular del verb lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·çat (2)
# llucen
## Català
### Verb

llucen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·cen (2)
# lluçarien
## Català
### Verb

lluçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·ri·en (4)
# lluçava
## Català
### Verb

lluçava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·va (3)
# llucés
## Català
### Verb

llucés
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·cés (2)
# llucessin
## Català
### Verb

llucessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluçar.

#### Variants

* llucessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ces·sin (3)
# llucessen
## Català
### Verb

llucessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluçar.

#### Variants

* llucessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ces·sen (3)
# lluçaren
## Català
### Verb

lluçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·ren (3)
# lluçaria
## Català
### Verb

lluçaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·ri·a (4)
# lluçà
## Català
### Verb

lluçà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·çà (2)
# lluçaven
## Català
### Verb

lluçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·ven (3)
# lluçarà
## Català
### Verb

lluçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·rà (3)
# lluçaran
## Català
### Verb

lluçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça·ran (3)
# lluci
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎu.si/
   * Rimes: -usi

### Nom

lluci m. ‎(plural llucis)
* luci

### Verb

lluci
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ci (2)
* Anagrama: culli

### Vegeu també

* lluci. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# lluça
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎu.sə/, occidental /ˈʎu.sa/
   * Rimes: -usa
   * Etimologia: Femení de lluç.

### Nom

lluça f. ‎(plural lluces)
* maire

### Verb

lluça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb lluçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ça (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# 月曜日
## Japonès
### Nom

月曜日 ‎(hiragana げつようび, romaji getsuyōbi)
* dilluns

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en japonès
# gana
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡa.nə/, occidental /ˈɡa.na/
   * Rimes: -ana
   * Homòfon: Ghana
   * Etimologia: Potser del gòtic *ganion, del protogermànic *wanatōną ‎(«estar desitjós, estar mancat de»), que podria venir del llatí vanus ‎(«buit, mancat de contingut»), segle XII.

### Nom

gana f. ‎(plural ganes)
* Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.
* (sovint en plural) Desig de fer alguna cosa o que aquesta cosa s'esdevingui.

#### Sinònims

* apetit

#### Compostos i expressions

* de bona gana: que es farà una feina de forma voluntària i amb ànim positiu.
* de mala gana: que es farà una feina per obligació i sense posar mirament pel resultat
* donar la gana: expressió en què impera la voluntat i no es vol raonar les motivacions d'una acció.
* ni ganes: expressió de rebuig davant d'una oferta.

#### Traduccions

* Alemany: Appetit $^{(de)}$ m., Hunger $^{(de)}$ m.
* Anglès: hunger $^{(en)}$
* Asturià: fame $^{(ast)}$
* Basc: gose $^{(eu)}$
* Bretó: naon $^{(br)}$ m.
* Castellà: apetito $^{(es)}$, hambre $^{(es)}$
* Danès: sult $^{(da)}$
* Eslovac: hlad $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: glad $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: malsato $^{(eo)}$
* Finès: nälkä $^{(fi)}$
* Francès: faim $^{(fr)}$
* Friülà: fan $^{(fur)}$
* Grec: πείνα $^{(el)}$ f. ‎(pina)
* Italià: fame $^{(it)}$
* Japonès: 飢え $^{(ja)}$
* Llatí: fames $^{(la)}$ f.
* Noruec: sult $^{(no)}$ m.
* Occità: fam $^{(oc)}$ f.
* Polonès: głód $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: fome $^{(pt)}$
* Retoromànic: fom $^{(rm)}$
* Romanès: foame $^{(ro)}$ f.
* Romaní: bokh $^{(rom)}$ f.
* Rus: го́лод $^{(ru)}$ m. ‎(gólod)
* Sard: fàmene $^{(sc)}$
* Suec: hunger $^{(sv)}$
* Turc: açlık $^{(tr)}$
* Txec: hlad $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 飢餓 $^{(zh)}$ ‎(饥饿, jī'è)
* Alemany: Lust $^{(de)}$
* Anglès: hunger $^{(en)}$, desire $^{(en)}$
* Castellà: gana $^{(es)}$
* Francès: envie $^{(fr)}$
* Italià: voglia $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: GANES $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ga·na (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈɡa.na/
   * Rimes: -ana

### Nom

gana f. ‎(plural ganas)
* (també en plural) gana ‎(«desig de fer»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ga·na (2)