OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# xacaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.kəˈɾi.əs/, occidental /t͡ʃa.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

xacaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de xacar.
# xacariven
## Català
### Verb

xacariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xacar.
# xacaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.kəˈɾi.ə/, occidental /t͡ʃa.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xacaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xacar.
# volàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɫa.βəw/ balear /voˈɫa.vəw/, /vuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /boˈɫa.βew/ valencià /voˈɫa.vew/, /boˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

volàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de volar.
# volé
## Castellà

   * Pronúncia: /boˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

volé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb volar
# volàssim
## Català
### Verb

volàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# volée
## Francès

   * Pronúncia: /vɔˈle/ àudio

### Nom

volée f. ‎(plural volées)
* volada
* (esports de pilota) volea

### Vegeu també

* volée. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# volàs
## Català
### Verb

volàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·làs (2)
* Anagrames: àvols, ovals, valso
# volàsseu
## Català
### Verb

volàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·làs·seu (3)
* Anagrama: valuoses
# volàssem
## Català
### Verb

volàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# volàssiu
## Català
### Verb

volàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# xumàs
## Català
### Verb

xumàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xumar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·màs (2)
* Anagrama: xusma
# xumà
## Català
### Verb

xumà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xumar.
# xumàrem
## Català
### Verb

xumàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de xumar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xumar.
# xumàreu
## Català
### Verb

xumàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de xumar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xumar.
# xumos
## Català
### Verb

xumos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb xumar.
# xumo
## Català
### Verb

xumo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de xumar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb xumar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb xumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·mo (2)
* Anagrama: muxó
# xumàieu
## Català
### Verb

xumàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de xumar.
# xumoi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃuˈmɔj/, occidental /t͡ʃuˈmɔj/
   * Rimes: -ɔj
   * Etimologia: Variant de sumoll.

### Nom

xumoi m. ‎(plural xumois)
* (dialectal) sumoll

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·moi (2)
* Anagrama: muixó

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# xurimangà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡa/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa/
   * Rimes: -a

### Verb

xurimangà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gà (4)
# xurimangàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.ɾəm/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

xurimangàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de xurimangar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* [2] xurimanguéssim, xurimanguéssem, xurimangàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gà·rem (5)
# xurimangàsseu
## Català
### Verb

xurimangàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* xurimanguéssiu, xurimanguésseu, xurimangàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gàs·seu (5)
# xurimangàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.βəm/, balear /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.vəm/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.βem/ valencià /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.vem/, /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

xurimangàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gà·vem (5)
# xurimanguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡe.sim/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

xurimanguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* xurimanguéssem, xurimangàssem, xurimangàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gués·sim (5)
# xurimanguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡi/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

xurimanguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·guí (4)
# xurimangàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.ɾəw/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

xurimangàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de xurimangar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* [2] xurimanguéssiu, xurimanguésseu, xurimangàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gà·reu (5)
# xurimanguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡe.siw/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

xurimanguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* xurimanguésseu, xurimangàsseu, xurimangàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gués·siu (5)
# xurimangàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.βəw/, balear /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.βew/ valencià /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.vew/, /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

xurimangàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gà·veu (5)
# xurimangàssem
## Català
### Verb

xurimangàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xurimangar.

#### Variants

* xurimanguéssim, xurimanguéssem, xurimangàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·gàs·sem (5)
# xemiquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈke.sis/, occidental /t͡ʃe.miˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

xemiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    [Tu] xemiquessis, xemiquesses, xemicasses, xemicassis o xemicares.
# xemiqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈkɛw/, occidental /t͡ʃe.miˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

xemiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de xemicar.
    [Vosaltres/vós] xemiqueu o xemicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb xemicar.
    [Que vosaltres/vós] xemiqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb xemicar.
    Abdiqueu o xemicau [vosaltres/vós].
# xemiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈke.səs/, occidental /t͡ʃe.miˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

xemiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    [Tu] xemiquessis, xemiquesses, xemicasses, xemicassis o xemicares.
# xemiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈmi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

xemiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb xemicar.
    [Que ells/elles/vostès] xemiquin o xemiquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb xemicar.
    Abdiquin o xemiquen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·mi·quin (3)
* Anagrama: enxiquim
# xemiquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.miˈke.si/, balear /ʃə.miˈke.si/ alguerès /ʃi.miˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

xemiquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] xemiqués, xemicàs o xemicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] xemiqués, xemicàs o xemicara.
# xemiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈmi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

xemiqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de xemicar.
    Forma septentrional: [jo] xemico, xemique, xemic o xemiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb xemicar.
    [Que jo] xemiqui o xemique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb xemicar.
    [Que ell/ella/vostè] xemiqui o xemique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb xemicar.
    Abdiqui o xemique [ell/ella/vostè].
# xemiquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈke.sə/, occidental /t͡ʃe.miˈke.sa/
       Informal: /t͡ʃe.miˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

xemiquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] xemiqués, xemicàs o xemicara.
# xemiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈke.sən/, occidental /t͡ʃe.miˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

xemiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    [Ells/elles/vostès] xemiquessin, xemiquessen, xemicassen, xemicassin o xemicaren.
# xemiquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.miˈke.sin/, occidental /t͡ʃe.miˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

xemiquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xemicar.
    [Ells/elles/vostès] xemiquessin, xemiquessen, xemicassen, xemicassin o xemicaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·mi·ques·sin (4)
* Anagrama: enxiquíssem
# xemiquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈmi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

xemiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb xemicar.
    [Que tu] xemiquis o xemiques; [tu] no xemiquis o xemiques.
# vuitcentista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /ˌbujt.sənˈtis.tə/, balear /ˌvujt.sənˈtis.tə/ Occidental: nord-occidental /ˌbujt.senˈtis.te/ valencià /ˌvujt.senˈtis.te/, /ˌbwit.senˈtis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /ˌbujt.sənˈtis.tə/, balear /ˌvujt.sənˈtis.tə/ Occidental: nord-occidental /ˌbujt.senˈtis.ta/ valencià /ˌvujt.senˈtis.ta/, /ˌbwit.senˈtis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De vuit-cents i el sufix -ista.

### Adjectiu

vuitcentista inv. ‎(plural vuitcentistes)
* Referit al segle XIX o als anys 1800 a 1899.

#### Variants

* vuitcentiste, huitcentista, huitcentiste

#### Relacionats

* quatrecentista, cinccentista, siscentista, setcentista, vuitcentista

#### Traduccions

* Castellà: ochocentista $^{(es)}$, decimonónico $^{(es)}$
* Italià: ottocentesco $^{(it)}$, ottocentistico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vuit·cen·tis·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# vuitè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˈtɛ/ balear /vujˈtə/, /vujˈtɛ/ Occidental: nord-occidental /bujˈte/ valencià /vujˈte/, /bwiˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De vuit i el sufix -è, segle XIV.

### Numeral

vuitè m. ‎(femení vuitena, plural masculí vuitens, plural femení vuitenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició vuit.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit vuit parts iguals.

#### Variants

* (valencià): huité, huitè

#### Sinònims

* octau

#### Traduccions

* Anglès: eighth $^{(en)}$
* Castellà: octavo $^{(es)}$
* Francès: huitième $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tè (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vuitcentiste
## Català
### Adjectiu

vuitcentiste m. ‎(femení vuitcentista, plural invariable vuitcentistes)
* (valencià) Forma alternativa de vuitcentista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vuit·cen·tis·te (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# vuitenes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˈtɛ.nəs/ balear /vujˈtə.nəs/, /vujˈtɛ.nəs/ Occidental: nord-occidental /bujˈte.nes/ valencià /vujˈte.nes/, /bwiˈte.nes/
   * Rimes: -ɛnes

### Numeral

vuitenes
* Forma plural de vuitena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·te·nes (3)
* Anagrames: envestiu, estuvien, sentíveu
# vuitcentistes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbujt.sənˈtis.təs/, balear /ˌvujt.sənˈtis.təs/ Occidental: nord-occidental /ˌbujt.senˈtis.tes/ valencià /ˌvujt.senˈtis.tes/, /ˌbwit.senˈtis.tes/
   * Rimes: -istes

### Adjectiu

vuitcentistes inv. pl.
* Forma plural de vuitcentista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vuit·cen·tis·tes (4)
# vuitubre
## Català

   * Pronúncia: balear /vujˈtu.βɾə/
   * Etimologia: Del català antic vuytubre, de huytubri, del llatí octōber amb vocalització de l’oclusiva inicial paral·lela a octō > vuit.

### Nom

vuitubre m. ‎(plural vuitubres)
* (antic, eivissenc) octubre

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tu·bre (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# zapatarienganaino
## Basc
### Nom

zapatarienganaino
* terminatiu definit plural de zapatari
# zapatariengatik
## Basc
### Nom

zapatariengatik
* causal definit plural de zapatari
# zapatarik
## Basc

   * Pronúncia: /s̪a.pa.ta.ɾik/

### Nom

zapatarik
* partitiu indefinit de zapata

### Nom

zapatarik
* ergatiu indefinit de zapatari
# zapatariengan
## Basc
### Nom

zapatariengan
* inessiu definit plural de zapatari
# zapatarienganantz
## Basc
### Nom

zapatarienganantz
* al·latiu direccional definit plural de zapatari
# zapatariez
## Basc
### Nom

zapatariez
* instrumental definit plural de zapatari
# zapatarienganako
## Basc
### Nom

zapatarienganako
* genitiu locatiu definit plural de zapatari
# zapatariengana
## Basc
### Nom

zapatariengana
* al·latiu definit plural de zapatari
# zapatariengandik
## Basc
### Nom

zapatariengandik
* ablatiu definit plural de zapatari
# zapatarientzat
## Basc
### Nom

zapatarientzat
* benefactiu definit plural de zapatari
# xerràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʃəˈra.βəw/, /ʃəˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃaˈra.βɛw/, /t͡ʃaˈra.ɛw/ valencià /t͡ʃaˈra.vew/, /t͡ʃaˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

xerràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de xerrar.

#### Grafia alternativa

* xarràveu
# xerrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈres/, occidental /t͡ʃaˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

xerrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Jo] xerrés, xerràs o xerrara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Ell/ella/vostè] xerrés, xerràs o xerrara.

#### Grafia alternativa

* xarrés
# xerréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈre.siw/, occidental /t͡ʃaˈre.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

xerréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Vosaltres/vós] xerréssiu, xerrésseu, xerràsseu, xerràssiu o xerràreu.

#### Grafia alternativa

* xarréssiu
# xerréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈre.səm/, occidental /t͡ʃaˈre.sem/
       Informal: /t͡ʃaˈre.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

xerréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Nosaltres] xerréssim, xerréssem, xerràssem, xerràssim o xerràrem.

#### Grafia alternativa

* xarréssem
# xerrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈri/, occidental /t͡ʃaˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

xerrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de xerrar.
    [Jo] xerrí o vaig xerrar.

#### Grafia alternativa

* xarrí
# xerràvom
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈra.βum/, occidental /t͡ʃaˈra.βom/

### Verb

xerràvom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de xerrar.
    Forma col·loquial per [nosaltres] xerràvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xer·rà·vom (3)
* Anagrama: xorràvem
# xerrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈre.səw/, occidental /t͡ʃaˈre.sew/
       Informal: /t͡ʃaˈre.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

xerrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Vosaltres/vós] xerréssiu, xerrésseu, xerràsseu, xerràssiu o xerràreu.

#### Grafia alternativa

* xarrésseu
# xerréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈre.sim/, occidental /t͡ʃaˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

xerréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerrar.
    [Nosaltres] xerréssim, xerréssem, xerràssem, xerràssim o xerràrem.

#### Grafia alternativa

* xarréssim
# zinquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ziŋˈke.səw/, occidental /ziŋˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

zinquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb zincar.
# zintzoki
## Basc

   * Pronúncia: /s̪in.t͡s̪o.ki/
   * Etimologia: De zintzo i el sufix -ki.

### Adverbi

zintzoki
* honestament, sincerament
* honradament, fidelment

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·tzo·ki (3)

### Vegeu també

* Entrada «zintzoki» a l’Elhuyar Hiztegia.
# ziphiidés
## Francès

   * Pronúncia: /zi.fi.iˈde/

### Nom

ziphiidés m. pl.
* forma plural de ziphiidé
* balenes amb bec

### Referències

* ziphiidés. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ziphius
## Francès
### Nom

ziphius m.
* balena amb bec de Cuvier

### Vegeu també

* ziphius. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# zinquéssiu
## Català

   * Pronúncia: /ziŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

zinquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb zincar.
# zipizapes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θi.piˈθa.pes/, meridional /θi.piˈθa.peh/
       Americà: alt /si.piˈsa.p(e)s/, baix /si.piˈsa.peh/, austral /si.piˈsa.pes/
   * Rimes: -apes

### Nom

zipizapes m. pl.
* forma plural de zipizape
# zinquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ziŋˈke.səm/, occidental /ziŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

zinquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb zincar.
# zinquí
## Català

   * Pronúncia: /ziŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

zinquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de zincar.
# zipizape
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /θi.piˈθa.pe/
       Americà: alt /si.p(i)ˈsa.pe/, baix /si.piˈsa.pe/
   * Rimes: -ape
   * Etimologia: D'origen expressiu.

### Nom

zipizape m. ‎(plural zipizapes)
* gresca, baralla
    «Concurre a los bailes,[...] en las máscaras suele mover también su zipizape, en viendo una figura antipática dice: aquel hombre me carga, y se va para él y le aplca un bofetón.» (Mariano José de Larra, Los calaveras, part II, 1835)Freqüenta els balls,...en els de carnaval acostuma a moure gresca, quan veu una figura antipàtica diu: aquell home no em cau bé, i se'n va cap a ell i li fa una galtada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: zi·pi·za·pe (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre zipizape
# zinquéssim
## Català

   * Pronúncia: /ziŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

zinquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb zincar.
# ácido carmínico
## Castellà
### Nom

ácido carmínico m.
* àcid carmínic, carmí, vermell de cotxinilla

#### Sinònims

* E120, usat com a additiu alimentari.
* carmín
* cochinilla

### Vegeu també

* ácido carmínico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido chalmúgrico
## Castellà
### Nom

ácido chalmúgrico m. ‎(només en singular)
* àcid xalmúgric

#### Variants

* ácido chaulmógrico
# ácido clorhídrico
## Castellà
### Nom

ácido clorhídrico m.
* àcid clorhídric

#### Sinònims

* E507, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido clorhídrico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido ascórbico
## Castellà
### Nom

ácido ascórbico m.
* àcid ascòrbic

#### Sinònims

* E300, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido ascórbico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido bórico
## Castellà
### Nom

ácido bórico m.
* àcid bòric

#### Sinònims

* E284, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido bórico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido ciclámico
## Castellà
### Nom

ácido ciclámico m.
* àcid ciclàmic

### Vegeu també

* ácido ciclámico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido cítrico
## Castellà
### Nom

ácido cítrico m.
* àcid cítric

#### Sinònims

* E330, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido cítrico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido benzoico
## Castellà
### Nom

ácido benzoico m.
* àcid benzoic

#### Sinònims

* E210, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido benzoico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# ácido chaulmógrico
## Castellà
### Nom

ácido chaulmógrico m. ‎(només en singular)
* forma alternativa de ácido chalmúgrico
# ácido algínico
## Castellà
### Nom

ácido algínico m.
* àcid algínic

#### Sinònims

* E400, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* ácido algínico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# xanxejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃəɲ.ʃəˈʒa/ balear /ʃəɲ.ʃəˈd͡ʒa/, /ʃəɲ.ʃəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈʒa/ valencià /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/, /t͡ʃaɲ.t͡ʃeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: xanxejà
   * Etimologia: De xanxa i el sufix -ejar, segle XIX.

### Verb

xanxejar intr.
* Dir xanxes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: xanxejo, xanxeja, xanxegem

#### Traduccions

* Castellà: chancear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: xan·xe·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# xanxejaren
## Català
### Verb

xanxejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de xanxejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xanxejar.
# xanxejares
## Català
### Verb

xanxejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de xanxejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xanxejar.
# xanxejaran
## Català
### Verb

xanxejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de xanxejar.
# xanxejareu
## Català
### Verb

xanxejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de xanxejar.
# xanxejaria
## Català
### Verb

xanxejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xanxejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xanxejar.
# xanxejarien
## Català
### Verb

xanxejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xanxejar.