OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrase
## Català
### Verb

arrase
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrasar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrasar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrasar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·se (3)
* Anagrames: arreàs, raresa, resara, resarà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈra.se/
       Americà: alt /aˈra.s(e)/, baix /aˈra.se/
   * Rimes: -ase

### Verb

arrase
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb arrasar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb arrasar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb arrasar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rra·se (3)
* Anagrames: arares, arreas, arreás, aserrá, eraras, erarás, raerás, rareas, rareás, rasare, rasaré, rasear, rasera, rearas, rearás
# arreàs
## Català
### Verb

arreàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·às (3)
* Anagrames: arrase, raresa, resara, resarà
# resaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.zəˈɾas/, occidental /re.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

resaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de resar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sa·ràs (3)
* Anagrames: arrases, arrasés
# arrases
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.zəs/, occidental /aˈra.zes/
   * Rimes: -azes

### Verb

arrases
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrasar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ses (3)
* Anagrama: resaràs
# arrasés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzes/, occidental /a.raˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrasés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sés (3)
* Anagrama: resaràs
# vesara
## Català
### Verb

vesara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·ra (3)
* Anagrames: avares, avarés, àvares, avesar, esvara, esvarà, resava
# vesarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾa/, balear /və.zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾa/ valencià /ve.zaˈɾa/, /be.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vesarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·rà (3)
* Anagrames: avares, avarés, àvares, avesar, esvara, esvarà, resava
# esvara
## Català
### Verb

esvara
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esvarar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esvarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ra (3)
* Anagrames: avares, avarés, àvares, avesar, resava, vesara, vesarà
# esvarà
## Català
### Verb

esvarà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esvarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·rà (3)
* Anagrames: avares, avarés, àvares, avesar, resava, vesara, vesarà
# resava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈza.βə/, balear /rəˈza.və/ Occidental: nord-occidental /reˈza.βa/ valencià /reˈza.va/, /reˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

resava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de resar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de resar.

#### Variants

* [1] resavi, resaia
* [2] resaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sa·va (3)
* Anagrames: avares, avarés, àvares, avesar, esvara, esvarà, vesara, vesarà
# avares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβa.ɾəs/, balear /əˈva.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /aˈβa.ɾes/ valencià /aˈva.ɾes/, /aˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

avares f. pl.
* Forma plural de avara.

### Verb

avares
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·va·res (3)
* Anagrames: avesar, esvara, esvarà, resava, vesara, vesarà
# avarés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɾes/, balear /ə.vəˈɾes/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɾes/ valencià /a.vaˈɾes/, /a.βaˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

avarés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·va·rés (3)
* Anagrames: avesar, esvara, esvarà, resava, vesara, vesarà
# àvares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈa.βə.ɾəs/, balear /ˈa.və.ɾəs/ Occidental: /ˈa.βa.ɾes/, /ˈa.va.ɾes/

### Adjectiu

àvares f. pl.
* Forma plural de àvara.

### Nom

àvares f. pl.
* Forma plural de àvara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·va·res (3)
* Anagrames: avesar, esvara, esvarà, resava, vesara, vesarà
# gofraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.fɾəˈɾi.ə/ balear /ɡo.fɾəˈɾi.ə/, /ɡu.fɾəˈɾi.ə/ Occidental: /ɡo.fɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

gofraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de gofrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de gofrar.

#### Variants

* [1] gofrariva
* [2] gofrariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·fra·ri·a (4)
* Anagrames: agarrofi, agarrofí
# agarrofi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.fi/, occidental /a.ɣaˈrɔ.fi/

### Verb

agarrofi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·fi (4)
* Anagrama: gofraria
# agarrofí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfi/ balear /ə.ɣə.roˈfi/, /ə.ɣə.ruˈfi/ Occidental: /a.ɣa.roˈfi/
   * Rimes: -i

### Verb

agarrofí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·fí (4)
* Anagrama: gofraria
# garrofa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡəˈrɔ.fə/ Occidental: nord-occidental /ɡaˈrɔ.fa/ valencià /ɡaˈrɔ.fa/, /ɡaˈrɔ.fɔ/
   * Rimes: -ɔfa
   * Etimologia: De l'àrab خَرُّوب ‎(ḵarrūb), de خَرُّوبَة ‎(ḵarrūba, «garrofer»), segle XIV.

### Nom

garrofa f. ‎(plural garrofes)
* Fruit del garrofer de polpa carnosa.
* Sinònim de patilla.

#### Variants

* garrova

#### Traduccions

* Anglès: carob $^{(en)}$
* Castellà: algarroba $^{(es)}$ f.
* Francès: caroube $^{(fr)}$ f.
* Italià: carruba $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·fa (3)
* Anagrames: agarrof, gofrarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# gofrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.fɾəˈɾa/ balear /ɡo.fɾəˈɾa/, /ɡu.fɾəˈɾa/ Occidental: /ɡo.fɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

gofrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de gofrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·fra·rà (3)
* Anagrames: agarrof, garrofa
# agarrof
## Català
### Verb

agarrof
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrofar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rof (3)
* Anagrames: garrofa, gofrarà
# gofraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.fɾəˈɾas/ balear /ɡo.fɾəˈɾas/, /ɡu.fɾəˈɾas/ Occidental: /ɡo.fɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

gofraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de gofrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·fra·ràs (3)
* Anagrama: farragós
# farragós
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.rəˈɣos/, occidental /fa.raˈɣos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del castellà farragoso, de fárrago ‎(«farda, poti-poti»).

### Adjectiu

farragós m. ‎(femení farragosa, plural masculí farragosos, plural femení farragoses)
* (castellanisme, col·loquial) embrollat, feixuc, enrevessat
    «Que aquest matí no és més valent que ahir / Vam veure com el sol sortia de nit / Vaig estimar-te unes hores i em sap greu / Farragós viatge, el dels holes i els adéus» (Alfred García i Txarango, Crema la nit, nov. 2019)

#### Variants

* farregós, ferragós

#### Sinònims

* confús, embullat, desmanegat, embolicat, complicat, pesat, carregós

### Miscel·lània

* Síl·labes: far·ra·gós (3)
* Anagrama: gofraràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, Optimot, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre farragós
# faixina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃi.nə/ Occidental: nord-occidental /fajˈʃi.na/ valencià /fajˈʃi.na/, /faˈʃi.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

faixina f. ‎(plural faixines)
* Forma femenina de faixí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fai·xi·na (3)
* Anagrames: aixafin, aixafín
# aixafin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃa.fin/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃa.fin/ valencià /ajˈʃa.fin/, /aˈʃa.fin/
   * Rimes: -afin

### Verb

aixafin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aixafar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aixafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xa·fin (3)
* Anagrama: faixina
# aixafín
## Català
### Verb

aixafín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixafinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xa·fín (3)
* Anagrama: faixina
# màfia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈma.fi.ə/, occidental /ˈma.fi.a/
   * Etimologia: De l'italià Mafia ‎(«organització criminal siciliana»), del sicilià mafiusu ‎(«fatxenda, valent, audaç»), d’origen incert, potser àrab. Era usat per referir-se als dissidents de l’annexió de Sicília a la Itàlia unificada, potser un exònim del nord d’Itàlia. Atestat i popularitzat el 1863 en el títol de l’obra teatral I mafiusi de la Vicaria sobre una presó de Palerm on apareixen trets típics mafiosos.

### Nom

màfia f. ‎(plural màfies)
* Grup organitzat amb l'objectiu d'obtenir un lucre il·lícit per mitjà del control d’activitats econòmiques i polítiques actuant amb mètodes coercitius, de repressió i d’intimidació.
* Grup de persones amb una influència excessiva en un ambient determinat i que utilitza en benefici propi.

#### Traduccions

* Anglès: mafia $^{(en)}$
* Castellà: mafia $^{(es)}$ f.
* Francès: mafia $^{(fr)}$ f.
* Italià: mafia $^{(it)}$ f. (Sicília), camorra $^{(it)}$ f. (Nàpols), 'ndrangheta $^{(it)}$ f. (Calàbria)
* Sicilià: mafia $^{(scn)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mà·fi·a (3)
* Anagrames: afami, afamí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# afami
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.mi/, occidental /aˈfa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

afami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afamar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·mi (3)
* Anagrama: màfia
# afamí
## Català
### Verb

afamí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·mí (3)
* Anagrama: màfia
# trumfaria
## Català
### Verb

trumfaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de trumfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de trumfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trum·fa·ri·a (4)
* Anagrames: triumfara, triumfarà
# triumfara
## Català
### Verb

triumfara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb triumfar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb triumfar.

#### Variants

* [1] triumfés, triumfàs
* [2] triumfés, triumfàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fa·ra (3)
* Anagrama: trumfaria
# triumfarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.uɱ.fəˈɾa/, occidental /tɾi.uɱ.faˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

triumfarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de triumfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trium·fa·rà (3)
* Anagrama: trumfaria
# signaia
## Català
### Verb

signaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de signar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·ia (3)
* Anagrama: ignasià
# ignasià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.nə.ziˈa/ Occidental: nord-occidental /iŋ.na.ziˈa/, valencià /iɡ.na.ziˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Ignasi i el sufix -à.

### Adjectiu

ignasià m. ‎(femení ignasiana, plural masculí ignasians, plural femení ignasianes)
* Relatiu o pertanyent a sant Ignasi de Loiola.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·na·si·à (4)
* Anagrama: signaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# organista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /ur.ɡəˈnis.tə/ balear /oɾ.ɣəˈnis.tə/, /ur.ɣəˈnis.tə/ Occidental: /oɾ.ɣaˈnis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /ur.ɡəˈnis.tə/ balear /oɾ.ɣəˈnis.tə/, /ur.ɣəˈnis.tə/ Occidental: /oɾ.ɣaˈnis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De orgue i el sufix -ista, segle XVI.

### Nom

organista m. f. ‎(plural organistes)
* Persona que toca l'orgue.
* Persona a càrrec de les interpretacions musicals a l'orgue d'una església o catedral.

#### Traduccions

* Anglès: organist $^{(en)}$
* Castellà: organista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: organiste $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: organista $^{(it)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nis·ta (4)
* Anagrama: agironats

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oɾ.ɣaˈnis.ta\, meridional \oɾ.ɣaˈnih.ta\
       Americà: alt \oɾ.ɣaˈnis.t(a)\, baix \oɾ.ɣaˈnih.ta\
   * Rimes: -ista

### Nom

organista m. f. ‎(plural organistas)
* organista

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nis·ta (4)

## Italià

   * Pronúncia: /or.ɡaˈni.sta/

### Nom

organista m. f. ‎(plural masculí organisti, plural femení organiste)
* organista

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ga·nì·sta (4)
# agironats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.ɾuˈnats/ balear /ə.ʒi.ɾoˈnats/, /ə.ʒi.ɾuˈnats/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɾoˈnats/, valencià /a.d͡ʒi.ɾoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

agironats m. pl.
* Forma plural de agironat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ro·nats (4)
* Anagrama: organista
# goitaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuj.təˈɾan/ balear /ɡoj.təˈɾan/, /ɡuj.təˈɾan/ Occidental: /ɡoj.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

goitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de goitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: goi·ta·ran (3)
* Anagrama: agironat
# agironat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.ɾuˈnat/ balear /ə.ʒi.ɾoˈnat/, /ə.ʒi.ɾuˈnat/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɾoˈnat/, valencià /a.d͡ʒi.ɾoˈnat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix a-, Girona i el sufix -at.

### Adjectiu

agironat m. ‎(femení agironada, plural masculí agironats, plural femení agironades)
* Que té característiques de Girona, especialment del seu accent.
    «I de quatre caixa o faixa / un accent agironat / donaran joc les ve baixes / que m'esforço en remarcar» (Els Amics de les Arts, «4-3-3»)

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ro·nat (4)
* Anagrama: goitaran
# gastassin
## Català
### Verb

gastassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb gastar.

#### Variants

* gasteguessen, gastessin, gastessen, gastassen, gastaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tas·sin (3)
* Anagrama: assignats
# assignats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.siŋˈnats/ Occidental: nord-occidental /a.siŋˈnats/, valencià /a.siɡˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

assignats
* Participi masculí plural del verb assignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sig·nats (3)
* Anagrama: gastassin
# agustina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣusˈti.nə/, occidental /a.ɣusˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

agustina f. ‎(plural agustines)
* Forma femenina de agustí.

### Adjectiu

agustina f. ‎(plural agustines)
* Forma femenina de agustí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gus·ti·na (4)
* Anagrames: aguantis, aguisant
# aguisant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣiˈzan/ balear /ə.ɣiˈzant/, /ə.ɣiˈzan/ Occidental: nord-occidental /a.ɣiˈzan/ valencià /a.ɣiˈzant/, /a.ɣiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

aguisant
* Gerundi del verb aguisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gui·sant (3)
* Anagrames: aguantis, agustina, Agustina
# sotaigua
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌso.təˈi.ɣwə/, occidental /ˌso.taˈi.ɣwa/
   * Rimes: -iɡwa

### Verb

sotaigua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sotaiguar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sotaiguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·tai·gua (3)
* Anagrama: aguaitos
# sotaiguà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌso.təjˈɣwa/, occidental /ˌso.tajˈɣwa/
   * Rimes: -a

### Verb

sotaiguà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de sotaiguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·tai·guà (3)
* Anagrama: aguaitos
# aguissats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣiˈsats/, occidental /a.ɣiˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

aguissats
* Participi masculí plural del verb aguissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guis·sats (3)
* Anagrama: gastàssiu
# gastàssiu
## Català
### Verb

gastàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gastar.

#### Variants

* gasteguéssou, gastéssiu, gastésseu, gastàsseu, gastàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tàs·siu (3)
* Anagrama: aguissats
# aguats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣuˈats/, occidental /a.ɣuˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

aguats
* Participi masculí plural del verb aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·ats (3)
* Anagrames: agusat, gastau
# agusat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣuˈzat/, occidental /a.ɣuˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

agusat
* Participi masculí singular del verb agusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·sat (3)
* Anagrames: aguats, gastau
# gastau
## Català
### Verb

gastau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de gastar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb gastar.

#### Variants

* [1] gasteu
* [2] gasteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tau (2)
* Anagrames: aguats, agusat
# viralitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾə.ɫiˈd͡za/, balear /vi.ɾə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾa.ɫiˈd͡za/ valencià /vi.ɾa.ɫiˈzaɾ/, /bi.ɾa.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De viral i el sufix -itzar, segle XXI.

### Verb

viralitzar trans.
* (internet) Fer tornar viral.
* (pronominal) Tornar-se viral.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: viralitzo, viralitza, viralitzem

#### Derivats

* viralització

#### Traduccions

* Alemany: viral gehen $^{(de)}$ (pronominal), viral werden $^{(de)}$ (pronominal)
* Anglès: go viral $^{(en)}$ (pronominal)
* Castellà: viralizar $^{(es)}$, viralizarse $^{(es)}$ (pronominal)
* Finès levitä $^{(fi)}$, levitä netissä $^{(fi)}$ (pronominal)
* Francès: viraliser $^{(fr)}$
* Gallec: viralizar $^{(gl)}$, viralizarse $^{(gl)}$ (pronominal)
* Italià: viralizzare $^{(it)}$
* Malai: menular $^{(ms)}$ (pronominal), tular $^{(ms)}$ (pronominal)
* Neerlandès: viral gaan $^{(nl)}$. viraal gaan $^{(nl)}$ (belga)
* Portuguès: viralizar $^{(pt)}$, viralizar-se $^{(pt)}$ (pronominal)
* Romanès: deveni viral $^{(ro)}$ (pronominal)

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zar (4)
* Anagrama: rivalitzar

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre viralitzar
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre viralitzar
# vitalitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.tə.ɫiˈd͡za/, balear /vi.tə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /bi.ta.ɫiˈd͡za/ valencià /vi.ta.ɫiˈzaɾ/, /bi.ta.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vitalitzà
   * Etimologia: De vital i el sufix -itzar.

### Verb

vitalitzar trans.
* Dotar d'energia vital.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vitalitzo, vitalitza, vitalitzem

#### Traduccions

* Anglès: vitalize $^{(en)}$
* Castellà: vitalizar $^{(es)}$
* Italià: vitalizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ta·lit·zar (4)
* Anagrames: rivalitzat, viralitzat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# viralitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾə.ɫiˈd͡zat/, balear /vi.ɾə.ɫiˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾa.ɫiˈd͡zat/ valencià /vi.ɾa.ɫiˈzat/, /bi.ɾa.ɫiˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

viralitzat
* Participi masculí singular del verb viralitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zat (4)
* Anagrama: vitalitzar
# llistara
## Català
### Verb

llistara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llistar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llis·ta·ra (3)
* Anagrames: allistar, aril·lats, artillàs, llitaràs
# llistarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎis.təˈɾa/, occidental /ʎis.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

llistarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llis·ta·rà (3)
* Anagrames: allistar, aril·lats, artillàs, llitaràs
# artillàs
## Català
### Verb

artillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·llàs (3)
* Anagrames: allistar, aril·lats, llistara, llistarà, llitaràs
# llitaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.təˈɾas/, occidental /ʎi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

llitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ta·ràs (3)
* Anagrames: allistar, aril·lats, artillàs, llistara, llistarà
# allistar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎisˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʎisˈta/ valencià /a.ʎisˈtaɾ/, /a.ʎisˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: allistà
   * Etimologia: Del prefix a- i llista, segle XIX.

### Verb

allistar trans., pron. ‎(pronominal allistar-se)
* Assentar o escriure en llista a algú; matricular, empadronar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: allisto, allista, allistem

#### Derivats

* allistador
* allistament

#### Traduccions

* Alemany: eintragen $^{(de)}$
* Castellà: alistar $^{(es)}$, listar $^{(es)}$
* Esperanto: enlistigi $^{(eo)}$
* Francès: enregistrer $^{(fr)}$
* Grec antic: ἐγγράφω $^{(grc)}$ ‎(engráphō)
* Italià: arrolare $^{(it)}$, scrivere alla lista $^{(it)}$
* Llatí: conscribere $^{(la)}$
* Txec: zapsat $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llis·tar (3)
* Anagrames: aril·lats, artillàs, llistara, llistarà, llitaràs

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot