OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# discordarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾɛm/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾəm/, /dis.kur.ðəˈɾɛm/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

discordarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·rem (4)

## Català antic
### Verb

discordarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de discordar
# discordí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdi/ balear /dis.koɾˈði/, /dis.kurˈði/ Occidental: /dis.koɾˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

discordí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dí (3)

## Català antic
### Verb

discordí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de discordar

#### Variants

* discordé
# discordast
## Català antic
### Verb

discordast
* segona persona singular (tu) del passat de discordar

#### Variants

* discordist, discordares
# discordaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ɾən/ balear /dis.koɾˈða.ɾən/, /dis.kurˈða.ɾən/ Occidental: /dis.koɾˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

discordaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de discordar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordessin, discordessen, discordassin, discordassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ren (4)

## Català antic
### Verb

discordaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de discordar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [2] discordassen
# discordaríets
## Català antic
### Verb

discordaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de discordar

#### Variants

* discordaríeu
# discordàs
## Català
### Verb

discordàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordés, discordara
* [2] discordés, discordara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dàs (3)

## Català antic
### Verb

discordàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de discordar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordàrets, discordàreu
* [2] discordara
* [3] discordara
# discordares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ɾəs/ balear /dis.koɾˈða.ɾəs/, /dis.kurˈða.ɾəs/ Occidental: /dis.koɾˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

discordares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de discordar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordessis, discordesses, discordassis, discordasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·res (4)

## Català antic
### Verb

discordares
* segona persona singular (tu) del passat de discordar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordast, discordist
* [2] discordasses
# discordau
## Català
### Verb

discordau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de discordar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordeu
* [2] discordeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dau (3)

## Català antic
### Verb

discordau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de discordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de discordar

#### Variants

* [1] discordats
* [2] discordats
# discordava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.βə/ balear /dis.koɾˈða.və/, /dis.kurˈða.və/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈða.βa/ valencià /dis.koɾˈða.va/, /dis.koɾˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

discordava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de discordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·va (4)

## Català antic
### Verb

discordava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de discordar
# discordàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.βəm/ balear /dis.koɾˈða.vəm/, /dis.kurˈða.vəm/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈða.βem/ valencià /dis.koɾˈða.vem/, /dis.koɾˈða.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

discordàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dà·vem (4)

## Català antic
### Verb

discordàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de discordar
# discordàssets
## Català antic
### Verb

discordàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* discordàsseu, discordàrets, discordàreu
# discordàvets
## Català antic
### Verb

discordàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de discordar
# discordam
## Català
### Verb

discordam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de discordar.

#### Variants

* discordem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dam (3)

## Català antic
### Verb

discordam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de discordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de discordar

#### Variants

* [2] discordàrem
# discordarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾi.ən/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾi.ən/, /dis.kur.ðəˈɾi.ən/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

discordarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ri·en (5)

## Català antic
### Verb

discordarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de discordar
# discord
## Català
### Verb

discord
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discordar.

#### Variants

* discordo, discorde, discordi

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cord (2)

## Català antic
### Verb

discord
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de discordar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de discordar
# discordant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdan/ balear /dis.koɾˈðant/, /dis.kurˈðan/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈðan/ valencià /dis.koɾˈðant/, /dis.koɾˈðan/
   * Rimes: -ant

### Verb

discordant
* Gerundi del verb discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dant (3)

## Català antic
### Verb

discordant
* gerundi de discordar
# discordats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdats/ balear /dis.koɾˈðats/, /dis.kurˈðats/ Occidental: /dis.koɾˈðats/
   * Rimes: -ats

### Verb

discordats
* Participi masculí plural del verb discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dats (3)

## Català antic
### Verb

discordats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de discordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de discordar

#### Variants

* [1] discordau
* [2] discordau
# discordaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾan/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾan/, /dis.kur.ðəˈɾan/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

discordaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ran (4)

## Català antic
### Verb

discordaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de discordar
# discordaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾas/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾas/, /dis.kur.ðəˈɾas/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

discordaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ràs (4)

## Català antic
### Verb

discordaràs
* segona persona singular (tu) del futur de discordar
# discordara
## Català
### Verb

discordara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordés, discordàs
* [2] discordés, discordàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ra (4)

## Català antic
### Verb

discordara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de discordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordàs
* [2] discordàs
# discordeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdɛw/ balear /dis.koɾˈðəw/, /dis.kurˈðɛw/ Occidental: /dis.koɾˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

discordeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de discordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb discordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordau
* [3] discordau

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·deu (3)

## Català antic
### Verb

discordeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de discordar

#### Variants

* discordets
# discorda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /disˈkɔr.də/ Occidental: nord-occidental /disˈkɔr.ða/ valencià /disˈkɔɾ.ða/, /disˈkɔɾ.ðɔ/
   * Rimes: -ɔɾda

### Verb

discorda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de discordar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da (3)

## Català antic
### Verb

discorda
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de discordar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de discordar
# discordem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈdɛm/ balear /dis.koɾˈðəm/, /dis.kurˈðɛm/ Occidental: /dis.koɾˈðem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

discordem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de discordar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb discordar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordam

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dem (3)

## Català antic
### Verb

discordem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de discordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de discordar
# discordaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kur.dəˈɾi.əm/ balear /dis.koɾ.ðəˈɾi.əm/, /dis.kur.ðəˈɾi.əm/ Occidental: /dis.koɾ.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

discordaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·rí·em (5)

## Català antic
### Verb

discordaríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de discordar
# discordes
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈkɔr.dəs/, occidental /disˈkɔɾ.ðes/
   * Rimes: -ɔɾdes

### Verb

discordes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de discordar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordis

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·des (3)

## Català antic
### Verb

discordes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de discordar
# discordàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.ɾəw/ balear /dis.koɾˈða.ɾəw/, /dis.kurˈða.ɾəw/ Occidental: /dis.koɾˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

discordàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de discordar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discordar.

#### Variants

* [2] discordéssiu, discordésseu, discordàssiu, discordàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·dà·reu (4)

## Català antic
### Verb

discordàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de discordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordàs, discordàrets
* [2] discordàssets, discordàsseu, discordàrets
# discordaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kurˈda.βəs/ balear /dis.koɾˈða.vəs/, /dis.kurˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /dis.korˈða.βes/ valencià /dis.koɾˈða.ves/, /dis.koɾˈða.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

discordaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de discordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·da·ves (4)

## Català antic
### Verb

discordaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de discordar
# barra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈba.rə/, occidental /ˈba.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: D’origen preromà incert, segle XIII. Cognat de quasi totes les llengües romàniques. Doblet de bar via l’anglès.

### Nom

barra f. ‎(plural barres)
* Peça recta i llarga de secció uniforme.
* Comestible preparat en forma allargada.
* Taulell d’un bar on se serveixen i consumeixen menjars i begudes.
* Pal o faixa d’un escut heràldic.
* Signe gràfic de separació, vertical (|) o inclinat (/).
* Atreviment sense vergonya.

#### Derivats

* barrera

#### Compostos i expressions

* barra de pa

#### Traduccions

* Anglès: bar $^{(en)}$
* Castellà: barra $^{(es)}$
* Francès: barre $^{(fr)}$
* Anglès: loaf $^{(en)}$, bar $^{(en)}$
* Castellà: barra $^{(es)}$
* Francès: tablette $^{(fr)}$
* Anglès: cheek $^{(en)}$
* Castellà: desfachatez $^{(es)}$
* Francès: culot $^{(fr)}$

### Verb

barra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de barrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb barrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ra (2)
* Anagrames: arbra, arbrà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈba.ra/
   * Rimes: -ara

### Nom

barra f. ‎(plural barras)
* barra

### Verb

barra
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb barrar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb barrar

#### Variants

* [2]: (voseo) barrá

### Verb

barra
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb barrer
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb barrer
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb barrer

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·rra (2)
# màster
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmas.tər/, occidental /ˈmas.teɾ/
   * Etimologia: De l'anglès master ‎(«mestre»), segle XX, per master's degree ‎(«títol de mestratge»). Doblet del patrimonial mestre.

### Nom

màster m. ‎(plural màsters)
* Grau acadèmic anglosaxó entre llicenciat i doctor.
* Estudis de postgrau que tenen la finalitat que l'estudiant adquireixi una formació avançada, de caràcter especialitzat o pluridisciplinari, amb orientació professional, acadèmica o de recerca, segons l'estructura dels estudis universitaris adaptats a l'espai europeu d'educació superior.

#### Sinònims

* estudis de màster
* mestratge

#### Traduccions

* Anglès: master $^{(en)}$, master's courses $^{(en)}$, master's degree $^{(en)}$
* Castellà: estudios de máster $^{(es)}$, maestría $^{(es)}$, máster $^{(es)}$
* Francès: master $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: màs·ter (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemrst)
* Anagrames: mestra, metràs, restam, trames, tramès, tramés, tresam

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* màster. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# alarming
## Anglès

   * Pronúncia: /əlɑːʳmɪŋ/
   * Etimologia: De alarm i el sufix -ing.

### Adjectiu

alarming ‎(comparatiu more alarming, superlatiu most alarming)
* alarmant

#### Sinònims

* shocking

### Verb

alarming
* gerundi de alarm

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·ming (3)

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre alarming
# alarm
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫarm/, occidental /aˈɫaɾm/

### Verb

alarm
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·larm (2)

## Anglès

   * Pronúncia: /əlɑːʳm/
   * Etimologia: Del francès antic alarme, de l'italià all'arme.

### Nom

alarm ‎(comptable i incomptable, plural alarms)
* alarma

### Verb

alarm ‎(3a persona singular present alarms, gerundi alarming, passat i participi alarmed)
* alarmar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·larm (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre alarm
# anything
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeniθɪŋ/
   * Etimologia: De l'anglès antic aniþing, equivalent a any i thing.

### Pronom

anything
* qualsevol cosa
    I'd do anything for you. ― Haria qualsevol cosa per tu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ny·thing (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre anything
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre anything
# beetle
## Anglès

   * Pronúncia: /biːtəl/
   * Etimologia: De l'anglès mitjà bitil, de l'anglès antic bitela.

### Nom

beetle ‎(plural beetles)
* escarabat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre beetle
# pedido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \peˈði.ðo\
       Americà: alt /p(e)ˈdi.do/, baix \peˈði.ðo\
   * Rimes: -ido
   * Etimologia: De pedir.

### Nom

pedido m. ‎(plural pedidos)
* comanda, encàrrec

### Verb

pedido
* participi masculí singular del verb pedir

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·di·do (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre pedido
# pedidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \peˈði.ðos\, meridional \peˈði.ðoh\
       Americà: alt /peˈdi.d(o)s/, baix \peˈði.ðoh\, austral \peˈði.ðos\
   * Rimes: -idos

### Nom

pedidos m. pl.
* forma plural de pedido

### Verb

pedidos
* participi masculí plural del verb pedir

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·di·dos (3)
# perła
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpɛ.rwa/
   * Etimologia: De l'alemany Perle.

### Nom

perła f.
* perla

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | perła | perły |
| Genitiu | perły | pereł |
| Datiu | perle | perłom |
| Acusatiu | perłę | perły |
| Instrumental | perłą | perłami |
| Locatiu | perle | perłach |
| Vocatiu | perło | perły |

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre perła
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre perła
# perłą
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpɛrwɔ̃/

### Nom

perłą f.
* instrumental singular de perła
# perle
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpeɾ.le/
   * Rimes: -eɾle

### Verb

perle
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb perlar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb perlar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb perlar

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·le (2)

## Francès

   * Etimologia: De l'italià perla.

### Nom

perle f. ‎(plural perles)
* perla

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre perle

## Italià

   * Pronúncia: /ˈpɛr.le/

### Nom

perle f. pl.
* forma plural de perla

### Miscel·lània

* Síl·labes: pèr·le (2)

## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpɛr.lɛ/

### Nom

perle f.
* datiu singular de perła
* locatiu singular de perła

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·le (2)
# perles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɛr.ɫəs/, occidental /ˈpɛɾ.ɫes/
   * Rimes: -ɛɾles

### Nom

perles f. pl.
* Forma plural de perla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·les (2)
* Anagrames: lepres, repels, repèls

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpeɾ.les/, meridional /ˈpeɾ.leh/
       Americà: alt /ˈpeɾ.l(e)s/, baix /ˈpeɾ.leh/, austral /ˈpeɾ.les/
   * Rimes: -eɾles

### Verb

perles
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb perlar

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·les (2)

## Francès
### Nom

perles f. pl.
* forma plural de perle
# perłę
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpɛrwɛ/

### Nom

perłę f.
* acusatiu singular de perła
# sifó
## Català

   * Pronúncia: /siˈfo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del francès siphon, del llatí sīphō, del grec antic σίφων ‎(síphōn, «tub»), segle XIX.

### Nom

sifó m. ‎(plural sifons)
* Tub encorbat amb un extrem més baix que l’altra i que permet passar un líquid tot superant un nivell més alt a ambdós extrems.
* Ampolla amb aigua carbònica i amb una vàlvula per servir-se’n a pressió.
* Canonada amb una curvatura que reté el líquid i impedeix el pas de gasos.
* Sifó comunicant
* Sifó d’aigua carbònica
* Sifó sanitari

#### Sinònims

* (tub comunicant) cantimplora
* (canonada sense pas de gasos) lladró

#### Traduccions

* Anglès: siphon $^{(en)}$
* Castellà: sifón $^{(es)}$ m.
* Francès: siphon $^{(fr)}$ m.
* Italià: sifone $^{(it)}$ m.
* Anglès: soda siphon $^{(en)}$
* Castellà: sifón $^{(es)}$ m.
* Francès: siphon $^{(fr)}$ m.
* Italià: sifone $^{(it)}$ m.
* Anglès: trap $^{(en)}$
* Castellà: sifón $^{(es)}$ m.
* Francès: siphon $^{(fr)}$ m.
* Italià: sifone $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·fó (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# captrencàiem
## Català
### Verb

captrencàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] captrencàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·cà·iem (4)
# captrenqueguéssou
## Català
### Verb

captrenqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] captrenquéssiu, captrenquésseu o captrencàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·que·gués·sou (5)
# captrencàieu
## Català
### Verb

captrencàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] captrencàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·cà·ieu (4)
# captrenqueguessen
## Català
### Verb

captrenqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] captrenquessin, captrenquessen o captrencaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·que·gues·sen (5)
# captrencaia
## Català
### Verb

captrencaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] captrencava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] captrencava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·ca·ia (4)
* Anagrames: capacitaren, pancreàtica
# captrenqueguessa
## Català
### Verb

captrenqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb captrencar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] captrenqués o captrencara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cap·tren·que·gues·sa (5)