OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escandall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kənˈdaʎ/ balear /əs.kənˈdaʎ/, /əs.kənˈdaj/ Occidental: /es.kanˈdaʎ/ Informal: occidental /as.kanˈdaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De l'occità antic escandalh ‎(«mesura de capacitat»), del lígur scandaglio ‎(«sonda»), del llatí vulgar *scandaculum ‎(«escala»), de scandō ‎(«pujar, escalar»), segle XIV

### Nom

escandall m. ‎(plural escandalls)
* Instrument que consta d'un cilindre de plom posat a l’extrem d’un cordill, que serveix per a determinar la pregonesa del mar, d’un riu, etc., en un punt determinat.
* Acció d'escandallar.
* Determinació del valor, de la qualitat, etc., d'una mercaderia agafant-ne mostres i generalitzant-ne els resultats.
* Estri que fan servir els paletes quan pugen paret per comprovar que la fan perpendicular al terra.
* Sorollam fet per persones.

#### Sinònims

* [1,4] plomada
* [5] aldarull, sorollam

#### Compostos i expressions

* fer l'escandall

#### Traduccions

* Anglès: lead $^{(en)}$
* Castellà: escandallo $^{(es)}$ m.
* Francès: sonde $^{(fr)}$
* Italià: scandaglio $^{(it)}$ m.
* Anglès: sounding $^{(en)}$
* Castellà: escandallo $^{(es)}$ m.
* Francès: contrôle $^{(fr)}$
* Italià: scandaglio $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·dall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# escandalitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.βəm/, balear /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.βem/ valencià /es.kan.da.ɫiˈza.vem/, /es.kan.da.ɫiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

escandalitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zà·vem (6)
# escandalitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡zes/, valencià /es.kan.da.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

escandalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* [1] escandalitzessi, escandalitzàs, escandalitzara
* [2] escandalitzessi, escandalitzàs, escandalitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zés (5)
# escandalitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡zi/, valencià /es.kan.da.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

escandalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zí (5)
# escandalitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.βəw/, balear /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /es.kan.da.ɫiˈza.vew/, /es.kan.da.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escandalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zà·veu (6)
# escandalitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡ze.sew/, valencià /es.kan.da.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escandalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssiu, escandalitzàssiu, escandalitzàsseu, escandalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zés·seu (6)
# escandalitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡ze.siw/, valencià /es.kan.da.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escandalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzésseu, escandalitzàssiu, escandalitzàsseu, escandalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zés·siu (6)
# escandalitzàssiu
## Català
### Verb

escandalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssiu, escandalitzésseu, escandalitzàsseu, escandalitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zàs·siu (6)
# envilirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾi.ən/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾi.en/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾi.en/, /em.bi.ɫiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

envilirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de envilir.
# enviliriva
## Català
### Verb

enviliriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de envilir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de envilir.
# enviliriven
## Català
### Verb

enviliriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de envilir.
# enviliria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾi.ə/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾi.a/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾi.a/, /em.bi.ɫiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enviliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de envilir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de envilir.
# enviliries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾi.əs/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾi.es/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾi.es/, /em.bi.ɫiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enviliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de envilir.
# envilirives
## Català
### Verb

envilirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de envilir.
# envilirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾa/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾa/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾa/, /em.bi.ɫiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

envilirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de envilir.

### Miscel·lània

* Anagrama: navilier
# enviliràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾas/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾas/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾas/, /em.bi.ɫiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enviliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de envilir.

### Miscel·lània

* Anagrama: naviliers
# enviliré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ɫiˈɾe/, balear /əɱ.vi.ɫiˈɾe/ Occidental: nord-occidental /em.bi.ɫiˈɾe/ valencià /eɱ.vi.ɫiˈɾe/, /em.bi.ɫiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enviliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de envilir.
# escaquegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒes/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

escaquegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* [1] escaquejara
* [2] escaquejara
# escaquegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈkɛ.ʒis/ balear /əs.kəˈkə.ʒis/, /əs.kəˈkɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈke.ʒis/, valencià /es.kaˈke.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

escaquegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaqueges
# escaquegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒi/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

escaquegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escaquejar-se.
# escaquegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒe.siw/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escaquegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegésseu, escaquejàsseu, escaquejàreu
# escaquegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒe.sew/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escaquegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegéssiu, escaquejàsseu, escaquejàreu
# escaqueja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈkɛ.ʒə/ balear /əs.kəˈkə.ʒə/, /əs.kəˈkɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈke.ʒa/, valencià /es.kaˈke.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

escaqueja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escaquejar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escaquejar-se.
# escaquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒe.sem/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escaquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegéssim, escaquejàssem, escaquejàrem
# escaquegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.kəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒe.sim/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escaquegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escaquejar-se.

#### Variants

* escaquegéssem, escaquejàssem, escaquejàrem
# envejassin
## Català
### Verb

envejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguessen, envegessin, envegessen, envejassen, envejaren
# envejassen
## Català
### Verb

envejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguessen, envegessin, envegessen, envejassin, envejaren
# envejassis
## Català
### Verb

envejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguesses, envegessis, envegesses, envejasses, envejares
# envejau
## Català
### Verb

envejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de envejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envegeu
* [2] envegeu
# envejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒa.βə/ balear /əɱ.vəˈd͡ʒa.və/, /əɱ.vəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒa.βa/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒa.va/, /em.beˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

envejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* [1] envejavi, envejaia
* [2] envejaia
# envejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ʒəˈɾi.əw/, balear /əɱ.və.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /em.be.ʒaˈɾi.ew/ valencià /eɱ.ve.d͡ʒaˈɾi.ew/, /em.be.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

envejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de envejar.
# envejasses
## Català
### Verb

envejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguesses, envegessis, envegesses, envejassis, envejares
# esconem
## Català antic
### Verb

esconem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de escondre
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de escondre
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de escondre
# esconeres
## Català antic
### Verb

esconeres
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# esconent
## Català antic
### Verb

esconent
* gerundi de escondre
# esconessen
## Català antic
### Verb

esconessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# esconesses
## Català antic
### Verb

esconesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# esconets
## Català antic
### Verb

esconets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escondre
# esconera
## Català antic
### Verb

esconera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# esconen
## Català antic
### Verb

esconen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de escondre
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de escondre
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de escondre
# esconeren
## Català antic
### Verb

esconeren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escones
## Català antic
### Verb

escones
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de escondre
# epidiascope
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛpɪˈdʌɪəskəʊp/

### Nom

epidiascope ‎(plural epidiascopes)
* episcopi

### Vegeu també

* epidiascope. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# epididymectomies
## Anglès
### Nom

epididymectomies
* forma plural de epididymectomy
# epididymectomy
## Anglès
### Nom

epididymectomy ‎(plural epididymectomies)
* epididimectomia

### Vegeu també

* epididymectomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# epidermolysis bullosa
## Anglès
### Nom

epidermolysis bullosa ‎(incomptable)
* epidermòlisi ampul·lar

### Vegeu també

* epidermolysis bullosa. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# epidiascopios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.pi.ðjasˈko.pjos\, meridional \e.pi.ðjahˈko.pjoh\
       Americà: alt /e.pi.djasˈko.p(jo)s/, baix \e.pi.ðjahˈko.pjoh\, austral \e.pi.ðjahˈko.pjos\
   * Rimes: -opjos

### Nom

epidiascopios m. pl.
* forma plural de epidiascopio
# epididymidem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪ.dɪˈdʏ.mɪ.dɛm/

### Nom

epididymidem
* acusatiu singular de epididymis
# epiderms
## Anglès
### Nom

epiderms
* forma plural de epiderm
# epidiascopes
## Anglès
### Nom

epidiascopes
* forma plural de epidiascope
# epidiascopio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.pi.ðjasˈko.pjo\, meridional \e.pi.ðjahˈko.pjo\
       Americà: alt /e.pi.d(ja)sˈko.pjo/, baix \e.pi.ðjahˈko.pjo\
   * Rimes: -opjo

### Nom

epidiascopio m. ‎(plural epidiascopios)
* episcopi

#### Sinònims

* episcopio

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·dias·co·pio (5)

### Vegeu també

* epidiascopio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# epididymide
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪ.dɪˈdʏ.mɪ.dɛ/

### Nom

epididymide
* ablatiu singular de epididymis
# escatxigades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.ðəs/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

escatxigades
* Participi femení plural del verb escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·des (5)
# escats espinosos
## Català
### Nom

escats espinosos m. pl.
* Forma plural de escat espinós.
# escats ocel·lats
## Català
### Nom

escats ocel·lats m. pl.
* Forma plural de escat ocel·lat.
# escatxigada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.ðə/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escatxigada
* Participi femení singular del verb escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·da (5)
# escats jueus
## Català
### Nom

escats jueus m. pl.
* Forma plural de escat jueu.
# escats veixigals
## Català
### Nom

escats veixigals m. pl.
* Forma plural de escat veixigal.
# escatxiga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈt͡ʃi.ɣə/, occidental /es.kaˈt͡ʃi.ɣa/
   * Rimes: -iɡa

### Verb

escatxiga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escatxigar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escatxigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga (4)
# escatxigaia
## Català
### Verb

escatxigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* [1] escatxigava
* [2] escatxigava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·ia (5)
# escats comuns
## Català
### Nom

escats comuns m. pl.
* Forma plural de escat comú.
# escats bords
## Català
### Nom

escats bords m. pl.
* Forma plural de escat bord.
# epiceno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.piˈθe.no/
       Americà: alt /e.p(i)ˈse.no/, baix /e.piˈse.no/
   * Rimes: -eno

### Adjectiu

epiceno m. ‎(femení epicena, plural masculí epicenos, plural femení epicenas)
* epicè o epicé

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·ce·no (4)
# epicenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.piˈθe.nas/, meridional /e.piˈθe.nah/
       Americà: alt /e.piˈse.n(a)s/, baix /e.piˈse.nah/, austral /e.piˈse.nas/
   * Rimes: -enas

### Adjectiu

epicenas f. pl.
* forma plural de epicena
# epicene
## Anglès

   * Etimologia: Del llatí epicoenus; del grec antic ἐπίκοινος ‎(epíkoinos).

### Adjectiu

epicene ‎(no comparable)
* epicè

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
# epicas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.pɪ.kaːs/

### Adjectiu

epicās
* acusatiu femení plural de epicus
# epice
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.pɪ.kɛ/

### Adjectiu

epice
* vocatiu masculí singular de epicus
# epicenos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.piˈθe.nos/, meridional /e.piˈθe.noh/
       Americà: alt /e.piˈse.n(o)s/, baix /e.piˈse.noh/, austral /e.piˈse.nos/
   * Rimes: -enos

### Adjectiu

epicenos m. pl.
* forma plural de epiceno
# epicentre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈsen.tɾə/, occidental /e.piˈsen.tɾe/
   * Etimologia: Del prefix epi- i centre, segle XX.

### Nom

epicentre m. ‎(plural epicentres)
* Punt de la superfície terrestre més pròxim al focus d'un terratrèmol.
* (figurat) Focus o font d'un esdeveniment, activitat o tendència.

#### Traduccions

* Anglès: epicenter $^{(en)}$ (americà), epicentre $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: epicentro $^{(es)}$ m.
* Gallec: epicentro $^{(gl)}$ m.
* Portuguès: epicentro $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·cen·tre (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, ésAdir
# esdentegara
## Català
### Verb

esdentegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esdentegar.

#### Variants

* [1] esdenteguessi, esdentegués, esdentegàs
* [2] esdenteguessi, esdentegués, esdentegàs
# esdentegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.dən.tə.ɣəˈɾan/, occidental /ez.ðen.te.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esdentegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esdentegar.
# esdenteg
## Català
### Verb

esdenteg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esdentegar.

#### Variants

* esdentego, esdentegue, esdentegui
# esdentega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dənˈtɛ.ɣə/ balear /əz.ðənˈtə.ɣə/, /əz.ðənˈtɛ.ɣə/ Occidental: /ez.ðenˈte.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

esdentega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esdentegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esdentegar.
# esdentegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.dən.təˈɣa/ Occidental: nord-occidental /ez.ðen.teˈɣa/ valencià /ez.ðen.teˈɣaɾ/, /ez.ðen.teˈɣa/ Informal: nord-occidental /az.ðen.teˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esdentegà
   * Etimologia: Del prefix es-, dent i el sufix -egar.

### Verb

esdentegar trans.
* Treure o fer caure les dents.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esdentego, esdentega, esdenteguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* esdentar

#### Traduccions

* Asturià: desdentar $^{(ast)}$
* Castellà: desdentar $^{(es)}$
* Italià: sdentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·den·te·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esdentegam
## Català
### Verb

esdentegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esdentegar.

#### Variants

* esdenteguem
# esdevindreu
## Català
### Verb

esdevindreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esdevenir.
# esdevindria
## Català
### Verb

esdevindria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esdevenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esdevenir.
# esdevindries
## Català
### Verb

esdevindries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esdevenir.
# esdevindràs
## Català
### Verb

esdevindràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esdevenir.
# esdevindrien
## Català
### Verb

esdevindrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esdevenir.
# esdevindrà
## Català
### Verb

esdevindrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esdevenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·vin·drà (4)
* Anagrama: advendries
# esdevindran
## Català
### Verb

esdevindran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esdevenir.
# esdevindre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.dəˈβin.dɾə/, balear /əz.ðəˈvin.dɾə/ Occidental: nord-occidental /ez.ðeˈβin.dɾe/ valencià /ez.ðeˈvin.dɾe/, /ez.ðeˈβin.dɾe/ Informal: occidental /az.ðeˈβin.dɾe/
   * Rimes: -indɾe
   * Etimologia: Variant de esdevenir paral·lel al canvi de conjugació de vindre.

### Verb

esdevindre intr., pron. ‎(pronominal esdevindre's)
* (occidental) Forma alternativa de esdevenir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esdevinc, esdevé, esdevenim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·de·vin·dre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# esdevindre's
## Català
### Verb

esdevindre's
* Forma pronominal de esdevindre.
# eremitae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reːˈmiː.taj/

### Nom

erēmītae
* nominatiu plural de erēmīta
* vocatiu plural de erēmīta
* genitiu singular de erēmīta
* datiu singular de erēmīta
# eremites
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈmi.təs/, occidental /e.ɾeˈmi.tes/
   * Rimes: -ites

### Nom

eremites m. f. pl.
* Forma plural de eremita.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·mi·tes (4)
* Anagrames: emèrites, eritemes, temeries
# eremitis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reːˈmiː.tiːs/

### Nom

erēmītīs
* datiu plural de erēmīta
* ablatiu plural de erēmīta
# eremita
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈmi.tə/, occidental /e.ɾeˈmi.ta/
   * Rimes: -ita
   * Etimologia: Del llatí erēmīta, doblet de ermità.

### Nom

eremita m. f. ‎(plural eremites)
* En el cristianisme, persona que decideix viure aïllat de la civilització per dedicar-se a l'oració amb Déu.

#### Sinònims

* anacoreta
* ermità

#### Derivats

* eremitisme

#### Traduccions

* Anglès: hermit $^{(en)}$
* Castellà: ermitaño $^{(es)}$
* Francès: ermite $^{(fr)}$
* Italià: eremita $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·mi·ta (4)
* Anagrames: atrèiem, atréiem, emèrita, Emèrita, eritema, temeria

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.ɾeˈmi.ta/
       Americà: alt /e.ɾeˈmi.t(a)/, baix /e.ɾeˈmi.ta/
   * Rimes: -ita

### Nom

eremita m. ‎(plural eremitas)
* eremita

#### Sinònims

* ermitaño

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·mi·ta (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reːˈmiː.ta/
   * Etimologia: Del grec antic ἐρημίτης ‎(erēmítēs).

### Nom

erēmīta f. ‎(genitiu erēmītae)
* eremita

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | erēmīta | erēmītae |
| Vocatiu | erēmīta | erēmītae |
| Acusatiu | erēmītam | erēmītās |
| Genitiu | erēmītae | erēmītārum |
| Datiu | erēmītae | erēmītīs |
| Ablatiu | erēmītā | erēmītīs |
# eremitam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reːˈmiː.tam/

### Nom

erēmītam
* acusatiu singular de erēmīta
# eremitarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reː.miːˈtaː.rʊm/

### Nom

erēmītārum
* genitiu plural de erēmīta