OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# argumentàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈta.ɾəm/, occidental /aɾ.ɣu.menˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

argumentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de argumentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·tà·rem (5)
# argumentàssim
## Català
### Verb

argumentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·tàs·sim (5)
# argumentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈte.səm/, occidental /aɾ.ɣu.menˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

argumentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·tés·sem (5)
# ariléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.səm/, occidental /a.ɾiˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ariléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·lés·sem (4)
# argumenteguéssom
## Català
### Verb

argumenteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·te·gués·som (6)
# argumentéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡu.mənˈte.sim/, occidental /aɾ.ɣu.menˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

argumentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·tés·sim (5)
# aristocratitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡za.ɾəm/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡za.ɾəm/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aristocratitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aristocratitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·to·cra·tit·zà·rem (7)
# ariléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.sim/, occidental /a.ɾiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ariléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·lés·sim (4)
# aristocratitzàssem
## Català
### Verb

aristocratitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·to·cra·tit·zàs·sem (7)
# aristocratitzàssim
## Català
### Verb

aristocratitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·to·cra·tit·zàs·sim (7)
# aristocratitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səm/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.səm/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.sem/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aristocratitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·to·cra·tit·zés·sem (7)
# aristocratitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.sim/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡ze.sim/, /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡ze.sim/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.tiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aristocratitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ris·to·cra·tit·zés·sim (7)
# armàssim
## Català
### Verb

armàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·màs·sim (3)
# armeguéssom
## Català
### Verb

armeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·gués·som (4)
# arniàssim
## Català
### Verb

arniàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·às·sim (4)
# aromàssem
## Català
### Verb

aromàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·màs·sem (4)
# aromàssim
## Català
### Verb

aromàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·màs·sim (4)
# aromatitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za.ɾəm/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za.ɾəm/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aromatitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aromatitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zà·rem (6)
# aromatitzàssim
## Català
### Verb

aromatitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zàs·sim (6)
# aromatitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səm/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡ze.səm/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡ze.sem/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aromatitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zés·sem (6)
* Anagrama: atemoritzàssem
# aromatitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.sim/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡ze.sim/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡ze.sim/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aromatitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zés·sim (6)
* Anagrama: atemoritzàssim
# aromatitzàssem
## Català
### Verb

aromatitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zàs·sem (6)
# aroméssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈme.sim/ balear /ə.ɾoˈme.sim/, /ə.ɾuˈme.sim/ Occidental: /a.ɾoˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aroméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·més·sim (4)
# aroméssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈme.səm/ balear /ə.ɾoˈme.səm/, /ə.ɾuˈme.səm/ Occidental: /a.ɾoˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aroméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·més·sem (4)
# arpegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.sem/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arpegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gés·sem (4)
* Anagrama: rapegéssem
# arpegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒe.sim/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arpegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gés·sim (4)
* Anagrames: pessigarem, pessigàrem, rapegéssim
# arpegiàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pə.ʒiˈa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʒiˈa.ɾem/, valencià /aɾ.pe.d͡ʒiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arpegiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arpegiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpegiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi·à·rem (5)
# arpegiàssim
## Català
### Verb

arpegiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpegiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi·às·sim (5)
# arpegiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pə.ʒiˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʒiˈe.sem/, valencià /aɾ.pe.d͡ʒiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arpegiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpegiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi·és·sem (5)
# arpegiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pə.ʒiˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʒiˈe.sim/, valencià /aɾ.pe.d͡ʒiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arpegiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpegiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi·és·sim (5)
* Anagrama: pessigaríem
# arpejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.pəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.pəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arpejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arpejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·jà·rem (4)
* Anagrames: rapejarem, rapejàrem
# arpejàssim
## Català
### Verb

arpejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·jàs·sim (4)
* Anagrames: rapejàssim, simpejaràs
# arpegiàssem
## Català
### Verb

arpegiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpegiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·gi·às·sem (5)
# arpellàssem
## Català
### Verb

arpellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·llàs·sem (4)
# arpellegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pə.ʎəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʎeˈʒe.sem/, valencià /aɾ.pe.ʎeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arpellegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·lle·gés·sem (5)
# arpellegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.pə.ʎəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʎeˈʒe.sim/, valencià /aɾ.pe.ʎeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arpellegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·lle·gés·sim (5)
# arpellejàssem
## Català
### Verb

arpellejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·lle·jàs·sem (5)
# arpellejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pə.ʎəˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.pə.ʎəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.pə.ʎəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʎeˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.pe.ʎeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arpellejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arpellejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·lle·jà·rem (5)
# arpellejàssim
## Català
### Verb

arpellejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·lle·jàs·sim (5)
# arpelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.səm/, occidental /aɾ.peˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arpelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·llés·sem (4)
# arponàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.puˈna.səm/ balear /əɾ.poˈna.səm/, /ər.puˈna.səm/ Occidental: /aɾ.poˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

arponàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Nosaltres] arponéssim, arponéssem, arponàssem, arponàssim o arponàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nàs·sem (4)
# arpelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.pəˈʎe.sim/, occidental /aɾ.peˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arpelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·llés·sim (4)
* Anagrama: perillàssem
# arponéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.puˈne.sim/, occidental /aɾ.poˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arponéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arponar.
    [Nosaltres] arponéssim, arponéssem, arponàssem, arponàssim o arponàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·po·nés·sim (4)
# arquegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.sim/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arquegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·gés·sim (4)
# arquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒe.sem/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·gés·sem (4)
# arquejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kəˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.kəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.kəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.keˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.keˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arquejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arquejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·jà·rem (4)
# arquejàssem
## Català
### Verb

arquejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·jàs·sem (4)
# arquejàssim
## Català
### Verb

arquejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·que·jàs·sim (4)
# arrabassàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βəˈsa.ɾəm/, occidental /a.ra.baˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrabassàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrabassar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·bas·sà·rem (5)
# arrabassàssem
## Català
### Verb

arrabassàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·bas·sàs·sem (5)
# arrabassàssim
## Català
### Verb

arrabassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·bas·sàs·sim (5)
# arrabasséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βəˈse.səm/, occidental /a.ra.baˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrabasséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·bas·sés·sem (5)
# arrabasséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βəˈse.sim/, occidental /a.ra.baˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrabasséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·bas·sés·sim (5)
# arraconàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈna.ɾəm/, occidental /a.ra.koˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arraconàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arraconar.
    [Nosaltres] arraconàrem o vam/vàrem arraconar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    Forma valenciana: [nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nà·rem (5)
# arraconàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.kuˈna.səm/ balear /ə.rə.koˈna.səm/, /ə.rə.kuˈna.səm/ Occidental: /a.ra.koˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

arraconàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nàs·sem (5)
# arraconàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.rə.koˈna.sim/, /ə.rə.kuˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

arraconàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nàs·sim (5)
# arraconeguéssom
## Català
### Verb

arraconeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·ne·gués·som (6)
# arraconéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈne.səm/, occidental /a.ra.koˈne.sem/
       Informal: /a.ra.koˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

arraconéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nés·sem (5)
# arraconéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈne.sim/, occidental /a.ra.koˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arraconéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nés·sim (5)
# arraïlàrem
## Català
### Verb

arraïlàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arraïlar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·là·rem (5)
# arraïlàssem
## Català
### Verb

arraïlàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·làs·sem (5)
# arraïmàssim
## Català
### Verb

arraïmàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·màs·sim (5)
# arraïléssem
## Català
### Verb

arraïléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·lés·sem (5)
# arraïmàssem
## Català
### Verb

arraïmàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·màs·sem (5)
# arraïméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.sim/, occidental /a.ra.iˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arraïméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·més·sim (5)
# arraïméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.səm/, occidental /a.ra.iˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arraïméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·més·sem (5)
# arramadàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈða.ɾəm/, occidental /a.ra.maˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arramadàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arramadar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dà·rem (5)
# arramadàssim
## Català
### Verb

arramadàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dàs·sim (5)
# arramadàssem
## Català
### Verb

arramadàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dàs·sem (5)
# arramadéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈðe.sim/, occidental /a.ra.maˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arramadéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dés·sim (5)
# arramadéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈðe.səm/, occidental /a.ra.maˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arramadéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dés·sem (5)
# arramassàssim
## Català
### Verb

arramassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·mas·sàs·sim (5)
# arrambàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.ɾəm/, occidental /a.ramˈba.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Forma verbal

arrambàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrambar.
    [Nosaltres] arrambàrem o vam/vàrem arrambar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    Forma valenciana: [nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bà·rem (4)
# arrambàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.səm/, occidental /a.ramˈba.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

arrambàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bàs·sem (4)
# arrambàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

arrambàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bàs·sim (4)
# arrambeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ram.beˈɣe.som/

### Verb

arrambeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·be·gués·som (5)
# arrambéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.səm/, occidental /a.ramˈbe.sem/
       Informal: /a.ramˈbe.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrambéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Nosaltres] arrambéssim, arrambéssem, arrambàssem, arrambàssim o arrambàrem.

#### Sinònims

* arrambeguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bés·sem (4)
# arramblàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫa.ɾəm/, occidental /a.ramˈbɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arramblàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arramblar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·blà·rem (4)
# arramblàssem
## Català
### Verb

arramblàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·blàs·sem (4)
# arrambléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫe.səm/, occidental /a.ramˈbɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrambléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·blés·sem (4)