OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eremitas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ɾeˈmi.tas/, meridional /e.ɾeˈmi.tah/
       Americà: alt /e.ɾeˈmi.t(a)s/, baix /e.ɾeˈmi.tah/, austral /e.ɾeˈmi.tas/
   * Rimes: -itas

### Nom

eremitas m. pl.
* forma plural de eremita

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.reːˈmiː.taːs/

### Nom

erēmītās
* acusatiu plural de erēmīta
# eremiticamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.reˌmi.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De eremitico i el sufix -mente.

### Adverbi

eremiticamente
* eremíticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·mi·ti·ca·mén·te (7)
# eremitisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾə.miˈtiz.mə/, occidental /e.ɾe.miˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De eremita i el sufix -isme.

### Nom

eremitisme m. ‎(plural eremitismes)
* Forma de vida religiosa d'alguns cristians que, per motius ascètics, es retiren a la solitud per a dedicar-se a l'oració.

#### Traduccions

* Castellà: eremitismo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·mi·tis·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# escrita tacada
## Català
### Nom

escrita tacada f. ‎(plural escrites tacades)
* escrita

### Vegeu també

* escrita tacada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrites d'anells
## Català
### Nom

escrites d'anells f. pl.
* Forma plural de escrita d'anells.
# escrita d'anells
## Català
### Nom

escrita d'anells f. ‎(plural escrites d'anells)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Leucoraja circularis)

#### Sinònims

* menjamoixines, rajada d'anells, menja muxines

#### Hiperònims

* rajades i milanes > raids

#### Traduccions

* Anglès: sandy ray $^{(en)}$
* Castellà: raya falsa vela $^{(es)}$
* Francès: raie circulaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* escrita d'anells. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrita rosa
## Català
### Nom

escrita rosa f. ‎(plural escrites roses)
* escrita

### Vegeu també

* escrita rosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrita vera
## Català
### Nom

escrita vera f. ‎(plural escrites veres)
* clavellada
* rajada estrellada
* rajada vestida
* rajada de Sant Pere

### Vegeu també

* escrita vera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrita blanca
## Català
### Nom

escrita blanca f. ‎(plural escrites blanques)
* blanca

### Vegeu també

* escrita blanca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrita vestida
## Català
### Nom

escrita vestida f. ‎(plural escrites vestides)
* rajada vestida

### Vegeu també

* escrita vestida. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escrites
## Català
### Verb

escrites
* Participi femení plural del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·tes (3)
* Anagrama: secretis
# escrites blanques
## Català
### Nom

escrites blanques f. pl.
* Forma plural de escrita blanca.
# escrita peluda
## Català
### Nom

escrita peluda f. ‎(plural escrites peludes)
* rajada peluda

### Vegeu també

* escrita peluda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esbiegasses
## Català
### Verb

esbiegasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbiegar.

#### Variants

* esbieguessis, esbieguesses, esbiegares
# esbiegue
## Català
### Verb

esbiegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbiegar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbiegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbiegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbiegar.

#### Variants

* [1] esbiego, esbiegui
* [2] esbiegui
* [3] esbiegui
* [4] esbiegui
# esbiegats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bi.əˈɣats/, occidental /ez.bi.eˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esbiegats
* Participi masculí plural del verb esbiegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·e·gats (4)
* Anagrama: bategessi
# esbiegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bi.əˈɣa.βən/, balear /əz.bi.əˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.eˈɣa.βen/ valencià /ez.bi.eˈɣa.ven/, /ez.βi.eˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esbiegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbiegar.
# esbiegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bi.əˈɣa.βəs/, balear /əz.bi.əˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.eˈɣa.βes/ valencià /ez.bi.eˈɣa.ves/, /ez.βi.eˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esbiegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbiegar.
# esbiegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bi.əˈɣa.βə/, balear /əz.bi.əˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βi.eˈɣa.βa/ valencià /ez.bi.eˈɣa.va/, /ez.βi.eˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esbiegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbiegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbiegar.
# esbieguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.biˈɛ.ɣən/ balear /əz.biˈə.ɣən/, /əz.biˈɛ.ɣən/ Occidental: /ez.biˈe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

esbieguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbiegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbiegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbiegar.

#### Variants

* [2] esbieguin
* [3] esbieguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bi·e·guen (4)
* Anagrama: beneigués
# esbiego
## Català

   * Pronúncia: central /əz.biˈɛ.ɣu/, occidental /ez.biˈe.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo

### Verb

esbiego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbiegar.

#### Variants

* esbiegue, esbiegui
# esperonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɾuˈna.βə/ balear /əs.pə.ɾoˈna.və/, /əs.pə.ɾuˈna.və/ Occidental: /es.pe.ɾoˈna.βa/, /es.pe.ɾoˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

esperonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esperonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esperonar.
# esperonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɾuˈna.βən/ balear /əs.pə.ɾoˈna.vən/, /əs.pə.ɾuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ɾoˈna.βen/, valencià /es.pe.ɾoˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

esperonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esperonar.
# esperonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɾuˈna.βəs/ balear /əs.pə.ɾoˈna.vəs/, /əs.pə.ɾuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ɾoˈna.βes/, valencià /es.pe.ɾoˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

esperonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esperonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: evaporessen
# esperonege
## Català
### Verb

esperonege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperonejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esperonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esperonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [1] esperonejo, esperonegi, esperoneig
* [2] esperonegi
* [3] esperonegi
* [4] esperonegi
# esperonau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əs.pə.ɾoˈnaw/, /əs.pə.ɾuˈnaw/ alguerès /as.pa.ɾuˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

esperonau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esperonar.
    [Vosaltres/vós] esperoneu o esperonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esperonar.
    Esperoneu o esperonau [vosaltres/vós].
# esperoneges
## Català
### Verb

esperoneges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esperonejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegis
# esperone
## Català

   * Pronúncia: occidental /es.peˈɾo.ne/

### Verb

esperone
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperonar.
    Forma valenciana: [jo] esperono, esperone, esperon o esperoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esperonar.
    [Que jo] esperoni o esperone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esperonar.
    [Que ell/ella/vostè] esperoni o esperone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esperonar.
    Esperoni o esperone [ell/ella/vostè].
# esperonegen
## Català
### Verb

esperonegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esperonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esperonejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esperonejar.

#### Variants

* [2] esperonegin
* [3] esperonegin
# esperonegessen
## Català
### Verb

esperonegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperonejar.

#### Variants

* esperonegessin, esperonejassin, esperonejassen, esperonejaren
# esgarrifes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈri.fəs/, occidental /ez.ɣaˈri.fes/
   * Rimes: -ifes

### Verb

esgarrifes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgarrifar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [2] esgarrifis, esgarrifos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fes (4)
# esgarrifem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.riˈfɛm/ balear /əz.ɣə.riˈfəm/, /əz.ɣə.riˈfɛm/ Occidental: /ez.ɣa.riˈfem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgarrifem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgarrifar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esgarrifar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [2] esgarrifeguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fem (4)
# esgarrifessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.riˈfe.sən/, occidental /ez.ɣa.riˈfe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esgarrifessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarrifeguessen, esgarrifessin, esgarrifassen, esgarrifaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fes·sen (5)
# esgarrifesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.riˈfe.səs/, occidental /ez.ɣa.riˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgarrifesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarrifeguesses, esgarrifessis, esgarrifasses, esgarrifares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fes·ses (5)
# esgarrifegués
## Català
### Verb

esgarrifegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarrifés, esgarrifara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fe·gués (5)
# esgarrifeguéssom
## Català
### Verb

esgarrifeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarriféssim, esgarriféssem, esgarrifàssem, esgarrifàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fe·gués·som (6)
# esgarrifeguéssou
## Català
### Verb

esgarrifeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarriféssiu, esgarrifésseu, esgarrifàsseu, esgarrifàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fe·gués·sou (6)
# esgarrifen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈri.fən/, occidental /ez.ɣaˈri.fen/

### Verb

esgarrifen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgarrifar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgarrifar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* [2] esgarrifin
* [3] esgarrifin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fen (4)
# esgarrifessa
## Català
### Verb

esgarrifessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarrifessi, esgarrifeguessa, esgarrifés, esgarrifara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fes·sa (5)
# esgarrifessi
## Català
### Verb

esgarrifessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrifar.

#### Variants

* esgarrifessa, esgarrifeguessa, esgarrifés, esgarrifara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ri·fes·si (5)
# espiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈa.βə/, balear /əs.piˈa.və/ Occidental: nord-occidental /es.piˈa.βa/ valencià /es.piˈa.va/, /es.piˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
# espiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈa.βəs/, balear /əs.piˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.piˈa.βes/ valencià /es.piˈa.ves/, /es.piˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
# espiavi
## Català
### Verb

espiavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
# espiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈa.βən/, balear /əs.piˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.piˈa.βen/ valencià /es.piˈa.ven/, /es.piˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
# espiavo
## Català
### Verb

espiavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espiar.
# escabelleguessen
## Català
### Verb

escabelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabellessin, escabellessen, escabellassin, escabellassen, escabellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gues·sen (6)
# escabellegueu
## Català
### Verb

escabellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabelleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gueu (5)
# escabelleguéssom
## Català
### Verb

escabelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabelléssim, escabelléssem, escabellàssim, escabellàssem, escabellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gués·som (6)
# escabelleguéssou
## Català
### Verb

escabelleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabelléssiu, escabellésseu, escabellàssiu, escabellàsseu, escabellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gués·sou (6)
# escabelleguesses
## Català
### Verb

escabelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabellessis, escabellesses, escabellassis, escabellasses, escabellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gues·ses (6)
# escabellem
## Català
### Verb

escabellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escabellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escabellar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escabellar.

#### Variants

* [1] escabellam
* [2] escabelleguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llem (4)
# escabellen
## Català
### Verb

escabellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escabellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escabellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escabellar.

#### Variants

* [2] escabellin
* [3] escabellin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llen (4)
# escabelles
## Català
### Verb

escabelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escabellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* [2] escabellis, escabellos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lles (4)
# escabellegués
## Català
### Verb

escabellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabellés, escabellàs, escabellara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lle·gués (5)
# escabellessa
## Català
### Verb

escabellessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabellessi, escabelleguessa, escabellés, escabellàs, escabellara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lles·sa (5)
# escachamientu
## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De escachar i el sufix -mientu.

### Adverbi

escachamientu m. ‎(plural escachamientus)
* fragmentació

### Vegeu també

* Diccionario de equivalencias castellano-estremeñu
# escac
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkak/, occidental /esˈkak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: Vegeu escacs.

### Nom

escac m. ‎(plural escacs)
* Moviment en el joc dels escacs amb el que es posa el rei contrari en perill de captura directa.
    Fer escac al rei.
    Fer escac i mat, guanyar la partida.
* Obstacle, molèstia, embaràs causats a algú.
    L'artilleria del castell de Montjuïc posava en escac a Barcelona.
* Amenaça, revés momentani per a una empresa.
    Tenia en escac tota la seva fortuna
* En el joc dels escacs, cadascuna de les caselles del tauler, anomenat escaquer.
    El rei es mou del seu escac a qualsevol del seu voltant.
    Els alfils sols poden córrer per les diagonals que formen els escacs.

#### Derivats

* escaquer
* escaquista

#### Traduccions

* Alemany: Schach $^{(de)}$ m.
* Anglès: square $^{(en)}$
* Castellà: escaque $^{(es)}$
* Francès: échec $^{(fr)}$
* Italià: scacco $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: MATAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cac (2)
* Anagrames: accés, caces, cacés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escabussó
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βuˈso/, occidental /es.ka.buˈso/
   * Rimes: -o

### Nom

escabussó m. ‎(plural escabussons)
* (valencià) capbussó

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·só (4)
* Anagrama: boscàsseu

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# escaem
## Català
### Verb

escaem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escaure.

#### Variants

* escaiem, esqueim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·em (3)
* Anagrama: escame
# escacho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.t͡ʃo/, meridional /ehˈka.t͡ʃo/
       Americà: alt /esˈka.t͡ʃ(o)/, baix /ehˈka.t͡ʃo/
   * Rimes: -atʃo

### Nom

escacho m. ‎(plural escachos)
* viret

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·cho (3)

### Vegeu també

* escacho. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escachos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.t͡ʃos/, meridional /ehˈka.t͡ʃoh/
       Americà: alt /esˈka.t͡ʃ(o)s/, baix /ehˈka.t͡ʃoh/, austral /ehˈka.t͡ʃos/
   * Rimes: -atʃos

### Nom

escachos m. pl.
* forma plural de escacho
# escacs i mats
## Català
### Nom

escacs i mats m. pl.
* Forma plural de escac i mat.
# escac i mat
## Català
### Nom

escac i mat m. ‎(plural escacs i mats)
* (escacs) Expressió del jugador guanyador quan du a terme un mat sobre el rei rival.

#### Traduccions

* Anglès: checkmate $^{(en)}$
* Castellà: jaque mate $^{(es)}$ m.
* Francès: échec et mat $^{(fr)}$ m.
* Italià: scacco matto $^{(it)}$ m.
* Afrikaans: skaakmat
* Alemany: Schachmatt
* Anglès: checkmate
* Àrab: كش مات
* Armeni: մատ
* Asturià: xaque mate
* Àzeri: Mat
* Basc: xake mate
* Belarús: мат
* Belarús taraškievica: мат $^{(be-tarask)}$
* Bengalí: কিস্তিমাৎ
* Búlgar: Мат
* Castellà: jaque mate
* Coreà: 외통수
* Danès: skakmat
* Eslovac: Šachmat
* Eslovè: mat
* Esperanto: ŝakmato
* Estonià: Matt
* Feroès: Skák og mát
* Finès: shakkimatti
* Francès: échec et mat
* Gallec: xaque mate
* Gal·lès: siachmat
* Georgià: შამათი
* Grec: Ματ
* Hebreu: מט
* Hongarès: sakk-matt
* Indonesi: sekakmat
* Irlandès: marbhsháinn
* Islandès: Skák og mát
* Italià: scacco matto
* Japonès: 詰み
* Kazakh: Мат
* Kurd central: کشومات
* Letó: Mats
* Lituà: matas
* Luxemburguès: schachmatt
* Macedoni: Мат
* Malai: syahmat
* Malaiàlam: ചെക്ക്മേറ്റ്
* Maori: whakamīere
* Mirandès: Xeque-mate $^{(mwl)}$
* Neerlandès: schaakmat
* Noruec (bokmål): sjakkmatt
* Noruec (nynorsk): sjakkmatt
* Persa: کیش مات
* Polonès: mat
* Portuguès: xeque-mate
* Romanès: Mat
* Rus: мат
* Singalès: ස්තම්භනය
* Suec: schackmatt
* Tàmil: இறுதி முற்றுகை
* Turc: Mat
* Txec: Mat
* Ucraïnès: мат
* Urdú: شہ مات
* Vènet: scaco mato
* Vietnamita: Chiếu
* Xinès: 將死 $^{(zh-hant)}$
* Xinès: 將死
* Xinès: 将死 $^{(zh-hans)}$
* Xinès (Hong Kong): 將死 $^{(zh-hk)}$
* Xinès (Singapur): 将死 $^{(zh-sg)}$
* Xinès (Taiwan): 將死 $^{(zh-tw)}$
* Xinès (Xina): 将死 $^{(zh-cn)}$
* Xinès cantonès: 將死

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# esquinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈki.nas/, meridional /ehˈki.nah/
       Americà: alt /esˈki.n(a)s/, baix /ehˈki.nah/, austral /ehˈki.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

esquinas f. pl.
* forma plural de esquina

## Occità

   * Pronúncia: /esˈki.no̞s/

### Nom

esquinas f. pl.
* forma plural de esquina
# esquinero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kiˈne.ɾo/, meridional /eh.kiˈne.ɾo/
       Americà: alt /es.k(i)ˈne.ɾo/, baix /eh.kiˈne.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Nom

esquinero m. ‎(plural esquineros, femení esquinera)
* (futbol americà) defensor lateral

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·qui·ne·ro (4)

### Vegeu també

* esquinero. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# esquinancie
## Francès

   * Etimologia: Variant de squinancie ; del baix llatí squinantia. Vegeu també els cognats del francès antic eschinance, esquinancy i quinancie.

### Nom

esquinancie f. ‎(plural esquinancies)
* esquinància

#### Sinònims

* [1]: Vegeu angine

#### Compostos i expressions

* herbe à l'esquinancie

### Vegeu també

* Entrada «esquinancie» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# esquinancies
## Francès
### Nom

esquinancies f. pl.
* forma plural de esquinancie
# esquines
## Occità

   * Pronúncia: /esˈki.nes/

### Nom

esquines f. pl.
* forma plural de esquina
# esquindelesis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kin.deˈle.sis/, meridional \eh.kiŋ.deˈle.sih\
       Americà: alt /es.kin.deˈle.s(i)s/, baix \eh.kiŋ.deˈle.sih\, austral /eh.kin.deˈle.sis/
   * Rimes: -esis

### Nom

esquindelesis f. ‎(plural invariable)
* (anatomia) esquindilesi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quin·de·le·sis (5)

### Vegeu també

* esquindelesis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# esquinera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kiˈne.ɾa/, meridional /eh.kiˈne.ɾa/
       Americà: alt /es.k(i)ˈne.ɾa/, baix /eh.kiˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

esquinera f. ‎(plural esquineras)
* forma femenina de esquinero
# esquineras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kiˈne.ɾas/, meridional /eh.kiˈne.ɾah/
       Americà: alt /es.kiˈne.(ɾa)s/, baix /eh.kiˈne.ɾah/, austral /eh.kiˈne.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

esquineras f. pl.
* forma plural de esquinera