OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empedísseu
## Català antic
### Verb

empedísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de empedir

#### Variants

* empedíssets, empedírets, empedíreu
# entrecalàsseu
## Català
### Verb

entrecalàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssiu, entrecalésseu, entrecalàssiu, entrecalàreu
# entrecalésseu
## Català
### Verb

entrecalésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssiu, entrecalàssiu, entrecalàsseu, entrecalàreu
# entrecalàssim
## Català
### Verb

entrecalàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssim, entrecaléssem, entrecalàssem, entrecalàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: intercalàssem
# entrecalàveu
## Català
### Verb

entrecalàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrecalar.
# entrecaléssiu
## Català
### Verb

entrecaléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecalésseu, entrecalàssiu, entrecalàsseu, entrecalàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·lés·siu (5)
* Anagrama: intercalésseu
# entrecalàssiu
## Català
### Verb

entrecalàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssiu, entrecalésseu, entrecalàsseu, entrecalàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: intercalàsseu
# entrecalés
## Català
### Verb

entrecalés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* [1] entrecalàs, entrecalara
* [2] entrecalàs, entrecalara
# entrecaléssem
## Català
### Verb

entrecaléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssim, entrecalàssim, entrecalàssem, entrecalàrem
# entrecaléssim
## Català
### Verb

entrecaléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* entrecaléssem, entrecalàssim, entrecalàssem, entrecalàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·lés·sim (5)
* Anagrama: intercaléssem
# ennuvolam
## Català
### Verb

ennuvolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ennuvolar.

#### Variants

* ennuvolem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lam (4)
# ennuvolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βu.ɫəˈɾan/ balear /ən.nu.vo.ɫəˈɾan/, /ən.nu.vu.ɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βo.ɫaˈɾan/ valencià /en.nu.vo.ɫaˈɾan/, /en.nu.βo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ennuvolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ennuvolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·la·ran (5)
# ennuvolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫa/ balear /ən.nu.voˈɫa/, /ən.nu.vuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫa/ valencià /en.nu.voˈɫaɾ/, /en.nu.βoˈɫa/ Informal: nord-occidental /an.nu.βoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ennuvolà
   * Etimologia: Del prefix en- i núvol, segle XV.

### Verb

ennuvolar trans., pron. ‎(pronominal ennuvolar-se)
* (pronominal, impersonal) Formar-se tot de núvols al cel.
* (transitiu, impersonal) Formar núvols.
    «Aquest vespre ens arriba un nou front que ennuvolarà el cel al Pirineu.» (Alfred Rodríguez Picó, El Punt, núm. 698, 1998)
* (transitiu o pronominal, figuradament) enterbolir, torbar
    «El cel vol la nostra felicitat. No ennuvoleu, amb la imatge de la venjança, el dia més lluminós de la nostra vida.» (Joan Oliver, El criat de dos amos, 1963)
    «Aviat el meu cervell s'ennuvolà i m'agafà una son invencible.» (Jaume Berenguer Amenós, Alexis Zorbàs, 1965)

#### Conjugació

En sentit meteorològic, no figurat, és impersonal i defectiu en tercera persona.
Paradigmes de flexió: ennuvolo, ennuvola, ennuvolem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (pronominal) ennigular-se, cobrir-se el cel, tapar-se el cel

#### Antònims

* desennuvolar

#### Traduccions

* Anglès: cloud over $^{(en)}$
* Castellà: nublarse $^{(es)}$
* Francès: ennuager $^{(fr)}$
* Italià: rannuvolarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ennuvola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nuˈβo.ɫə/, balear /ən.nuˈvo.ɫə/ Occidental: nord-occidental /en.nuˈβo.ɫa/ valencià /en.nuˈvo.ɫa/, /en.nuˈβo.ɫa/
   * Rimes: -ola

### Verb

ennuvola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ennuvolar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ennuvolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·la (4)
# ennuvolar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫar.sə/ balear /ən.nu.voˈɫaɾ.sə/, /ən.nu.vu.ɫərˈsə/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫar.se/ valencià /en.nu.voˈɫaɾ.se/, /en.nu.βoˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

ennuvolar-se
* Forma pronominal de ennuvolar.

#### Conjugació

En sentit meteorològic, no figurat, és impersonal i defectiu en tercera persona.
Paradigmes de flexió: m'ennuvolo, s'ennuvola, ens ennuvolem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Anagrama: ennuvolares
# ennuvolant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.βuˈɫan/ balear /ən.nu.voˈɫant/, /ən.nu.vuˈɫan/ Occidental: nord-occidental /en.nu.βoˈɫan/ valencià /en.nu.voˈɫant/, /en.nu.βoˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

ennuvolant
* Gerundi del verb ennuvolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·lant (4)
# ennuvolara
## Català
### Verb

ennuvolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuvolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuvolar.

#### Variants

* [1] ennuvolessi, ennuvolés, ennuvolàs
* [2] ennuvolessi, ennuvolés, ennuvolàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vo·la·ra (5)
# ennuvol
## Català
### Verb

ennuvol
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennuvolar.

#### Variants

* ennuvolo, ennuvole, ennuvoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·vol (3)
# engrillon
## Català
### Verb

engrillon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engrillonar.

#### Variants

* engrillono, engrillone, engrilloni

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llon (3)
# engrillona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾiˈʎo.nə/, occidental /eŋ.ɡɾiˈʎo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

engrillona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de engrillonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na (4)
# engrillonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.ðəs/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna.ðəs/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.ðəs/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

engrillonades
* Participi femení plural del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·des (5)
# engrillonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnan/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈnant/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnan/ valencià /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnant/, /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

engrillonant
* Gerundi del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nant (4)
# engrillonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ valencià /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/, /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ Informal: nord-occidental /aŋ.gɾi.ʎoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: engrillonà
   * Etimologia: Del prefix en- i grilló.

### Verb

engrillonar trans.
* Posar grillons a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engrillono, engrillona, engrillonem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: shackle $^{(en)}$
* Castellà: engrillar $^{(es)}$
* Francès: enchainer $^{(fr)}$
* Italià: incatenare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nar (4)
* Anagrama: enllangorir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engrevir-se
## Català
### Verb

engrevir-se
* Forma pronominal de engrevir.
# engrillonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.ðə/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna.ðə/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.ðə/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

engrillonada
* Participi femení singular del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·da (5)
# engrillonam
## Català
### Verb

engrillonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de engrillonar.

#### Variants

* engrillonem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nam (4)
# entlegener
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənɐ/ àudio

### Adjectiu

entlegener
* forma comparativa de entlegen
# entlegenerem
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənəʀəm/

### Adjectiu

entlegenerem
* forma declinada de entlegen
# entlegenen
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩ən/

### Adjectiu

entlegenen
* forma declinada de entlegen
# entlegeneren
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənəʀən/

### Adjectiu

entlegeneren
* forma declinada de entlegen
# entlegenerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənəʀɐ/

### Adjectiu

entlegenerer
* forma declinada de entlegen
# entlegene
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩ə/

### Adjectiu

entlegene
* forma declinada de entlegen
# entlegenere
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənəʀə/

### Adjectiu

entlegenere
* forma declinada de entlegen
# entlegeneres
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡənəʀəs/

### Adjectiu

entlegeneres
* forma declinada de entlegen
# entlegenem
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛntˈleːɡn̩m̩/

### Adjectiu

entlegenem
* forma declinada de entlegen
# enyoregueu
## Català
### Verb

enyoregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoreu
# enyores
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɲo.ɾəs/, occidental /eˈɲo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

enyores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enyorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* [2] enyoris, enyoros

## Català antic
### Verb

enyores
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de enyorar
# enyoreguessen
## Català
### Verb

enyoreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoressin, enyoressen, enyorassin, enyorassen, enyoraren
# enyoreguesses
## Català
### Verb

enyoreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoressis, enyoresses, enyorassis, enyorasses, enyorares
# enyoreguéssou
## Català
### Verb

enyoreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoréssiu, enyorésseu, enyoràssiu, enyoràsseu, enyoràreu
# enyoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɲo.ɾən/, occidental /eˈɲo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

enyoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enyorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enyorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enyorar.

#### Variants

* [2] enyorin
* [3] enyorin

## Català antic
### Verb

enyoren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de enyorar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de enyorar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de enyorar
# enyoressa
## Català
### Verb

enyoressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoressi, enyoreguessa, enyorés, enyoràs, enyorara
# enyoregués
## Català
### Verb

enyoregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyorés, enyoràs, enyorara
# enyoreguéssom
## Català
### Verb

enyoreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enyorar.

#### Variants

* enyoréssim, enyoréssem, enyoràssim, enyoràssem, enyoràrem
# enterbolesquis
## Català
### Verb

enterbolesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterboleixis, enterbolisques

### Miscel·lània

* Anagrama: enterbolisques
# enterbolia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.ə/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.ə/, /ən.tər.buˈɫi.ə/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enterbolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enterbolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enterbolir.
# enterbolesqui
## Català
### Verb

enterbolesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enterbolir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enterbolir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enterbolir.

#### Variants

* [1] enterboleixi, enterbolisca
* [2] enterboleixi, enterbolisca
* [3] enterboleixi, enterbolisca
# enterbolies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.əs/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.əs/, /ən.tər.buˈɫi.əs/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enterbolies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enterbolir.
# enterbolesquin
## Català
### Verb

enterbolesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enterbolir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enterbolir.

#### Variants

* [1] enterboleixin, enterbolisquen
* [2] enterboleixin, enterbolisquen

### Miscel·lània

* Anagrama: enterbolisquen
# enterbolien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.ən/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.ən/, /ən.tər.buˈɫi.ən/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enterbolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enterbolir.
# enterboligueu
## Català
### Verb

enterboligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterboliu
# emporcara
## Català
### Verb

emporcara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporcar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emporcar.

#### Variants

* [1] emporqués
* [2] emporqués

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·ca·ra (4)
* Anagrama: compararé
# emporcaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pur.kəˈɾan/ balear /əm.poɾ.kəˈɾan/, /əm.pur.kəˈɾan/ Occidental: /em.poɾ.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emporcaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emporcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·ca·ran (4)
* Anagrama: compararen
# emporcant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.purˈkan/ balear /əm.poɾˈkant/, /əm.purˈkan/ Occidental: nord-occidental /em.porˈkan/ valencià /em.poɾˈkant/, /em.poɾˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

emporcant
* Gerundi del verb emporcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·cant (3)
* Heterograma de 9 lletres (acemnoprt)
* Anagrames: comptaren, pernoctam
# empoquir-se
## Català
### Verb

empoquir-se
* Forma pronominal de empoquir.
# emporca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈpɔr.kə/ Occidental: nord-occidental /emˈpɔr.ka/ valencià /emˈpɔɾ.ka/, /emˈpɔɾ.kɔ/
   * Rimes: -ɔɾka

### Verb

emporca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emporcar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emporcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·por·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemopr)
* Anagrames: compare, coparem, copàrem
# entolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎe.sim/ balear /ən.toˈʎe.sim/, /ən.tuˈʎe.sim/ Occidental: /en.toˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entolléssem, entollàssim, entollàssem, entollàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llés·sim (4)
# entollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎi/ balear /ən.toˈʎi/, /ən.tuˈʎi/ Occidental: /en.toˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

entollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llí (3)
# entollàssim
## Català
### Verb

entollàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entolléssim, entolléssem, entollàssem, entollàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llàs·sim (4)
# entollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa.βəw/ balear /ən.toˈʎa.vəw/, /ən.tuˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.toˈʎa.βew/ valencià /en.toˈʎa.vew/, /en.toˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llà·veu (4)
# entollàssiu
## Català
### Verb

entollàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entolléssiu, entollésseu, entollàsseu, entollàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llàs·siu (4)
# entollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎe.səw/ balear /ən.toˈʎe.səw/, /ən.tuˈʎe.səw/ Occidental: /en.toˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entolléssiu, entollàssiu, entollàsseu, entollàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llés·seu (4)
# entolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎe.siw/ balear /ən.toˈʎe.siw/, /ən.tuˈʎe.siw/ Occidental: /en.toˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entollésseu, entollàssiu, entollàsseu, entollàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llés·siu (4)
# entollàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa.βəm/ balear /ən.toˈʎa.vəm/, /ən.tuˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.toˈʎa.βem/ valencià /en.toˈʎa.vem/, /en.toˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

entollàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llà·vem (4)
# entolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎe.səm/ balear /ən.toˈʎe.səm/, /ən.tuˈʎe.səm/ Occidental: /en.toˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* entolléssim, entollàssim, entollàssem, entollàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llés·sem (4)
# entollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎes/ balear /ən.toˈʎes/, /ən.tuˈʎes/ Occidental: /en.toˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

entollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* [1] entollàs, entollara
* [2] entollàs, entollara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llés (3)
# epistyles
## Anglès
### Nom

epistyles
* forma plural de epistyle
# epithalamorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪ.tʰa.laˈmoː.rʊm/

### Nom

epithalamōrum
* genitiu plural de epithalamus
# epiteli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈtɛ.ɫi/, occidental /e.piˈtɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛli
   * Etimologia: Del prefix epi- i el grec antic θηλή ‎(thēlḗ), segle XIX.

### Nom

epiteli m. ‎(plural epitelis)
* (anatomia) Capa fina de teixit cel·lular que cobreix les membranes mucoses.

#### Derivats

* epitelial, epitèlic

#### Traduccions

* Anglès: epithelium $^{(en)}$
* Asturià: epiteliu $^{(ast)}$ m.
* Basc: epitelio $^{(eu)}$
* Castellà: epitelio $^{(es)}$ m.
* Esperanto: epitelio $^{(eo)}$
* Ido: epitelio $^{(io)}$
* Italià: epitelio $^{(it)}$ m.
* Portuguès: epitélio $^{(pt)}$ m.
* Xinès: 上皮 $^{(zh)}$ ‎(shàngpí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·te·li (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# epitelis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈtɛ.ɫis/, occidental /e.piˈtɛ.ɫis/
   * Rimes: -ɛlis

### Nom

epitelis m. pl.
* Forma plural de epiteli.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·te·lis (4)
# epithalami
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.miː/

### Nom

epithalamī
* nominatiu plural de epithalamus
* vocatiu plural de epithalamus
* genitiu singular de epithalamus
# epithalamo
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.moː/

### Nom

epithalamō
* datiu singular de epithalamus
* ablatiu singular de epithalamus
# epistyle
## Anglès
### Nom

epistyle ‎(plural epistyles)
* (arquitectura) epistili

### Vegeu també

* epistyle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# episòdicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.piˌzɔ.ði.kəˈmen/ balear /ə.piˌzɔ.ði.kəˈment/, /ə.piˌzɔ.ði.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.piˌzɔ.ði.kaˈmen/ valencià /e.piˌzɔ.ði.kaˈment/, /e.piˌzɔ.ði.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De episòdic i el sufix -ment.

### Adverbi

episòdicament
* D'una manera episòdica.

#### Traduccions

* Anglès: episodically $^{(en)}$
* Francès: épisodiquement $^{(fr)}$
* Italià: episodicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·sò·di·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# epithalame
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.mɛ/

### Nom

epithalame
* vocatiu singular de epithalamus
# epithalamis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɪˈtʰa.la.miːs/

### Nom

epithalamīs
* datiu plural de epithalamus
* ablatiu plural de epithalamus
# ensajo
## Català
### Verb

ensajo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensajar.

### Miscel·lània

* Anagrama: onejàs
# ensajaven
## Català
### Verb

ensajaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ensajar.
# ensajaves
## Català
### Verb

ensajaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ensajar.
# ensajasses
## Català
### Verb

ensajasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensajar.
# ensajava
## Català
### Verb

ensajava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensajar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensajar.
# ensajassen
## Català
### Verb

ensajassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensajar.
# entretinguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈtiŋ.ɡis/, occidental /en.tɾeˈtiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

entretinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entretenir.

#### Variants

* entretingues, entretenguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·tin·guis (4)
# entretingué
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.tiŋˈɡe/, occidental /en.tɾe.tiŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

entretingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entretenir.

#### Variants

* entretengué

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·tin·gué (4)
* Anagrames: entretengui, entretenguí