OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cassares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈsa.ɾəs/, occidental /kaˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cassares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cassar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cassar.

#### Variants

* [2] cassessis, cassesses, cassassis, cassasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·sa·res (3)
* Anagrames: arcasses, carasses, cessaràs, rascases
# rascases
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəsˈka.zəs/, occidental /rasˈka.zes/

### Nom

rascases f. pl.
* Forma plural de rascasa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·ca·ses (3)
* Anagrames: arcasses, carasses, cassares, cessaràs
# arcasses
## Català
### Verb

arcasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·cas·ses (3)
* Anagrames: carasses, cassares, cessaràs, rascases
# carasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾa.səs/, occidental /kaˈɾa.ses/
   * Rimes: -ases

### Nom

carasses f. pl.
* Forma plural de carassa.

### Verb

carasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carar.

#### Variants

* carares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ras·ses (3)
* Anagrames: arcasses, cassares, cessaràs, rascases
# recava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈka.βə/, balear /rəˈka.və/ Occidental: nord-occidental /reˈka.βa/ valencià /reˈka.va/, /reˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

recava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de recar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de recar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·va (3)
* Anagrames: creava, vacaré

## Italià
### Verb

recava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de recare
# creava
## Català
### Verb

creava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de crear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de crear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·a·va (3)
* Anagrames: recava, vacaré
# vacaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kəˈɾe/, balear /və.kəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ba.kaˈɾe/ valencià /va.kaˈɾe/, /ba.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vacaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ca·ré (3)
* Anagrames: creava, recava

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ba.kaˈɾe/
       Americà: alt /ba.k(a)ˈɾe/, baix /ba.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vacaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb vacar
# cessava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈsa.βə/, balear /səˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /seˈsa.βa/ valencià /seˈsa.va/, /seˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cessava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cessar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cessar.

#### Variants

* [1] cessavi, cessaia
* [2] cessaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ces·sa·va (3)
* Anagrama: casaves
# casaves
## Català
### Verb

casaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de casar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·sa·ves (3)
* Anagrama: cessava
# facultam
## Català
### Verb

facultam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de facultar.

#### Variants

* facultem

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·cul·tam (3)
* Anagrama: camuflat
# camuflat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.muˈfɫat/, occidental /ka.muˈfɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

camuflat
* Participi masculí singular del verb camuflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·mu·flat (3)
* Anagrama: facultam
# tafurca
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈfur.kə/, occidental /taˈfuɾ.ka/
   * Rimes: -uɾka

### Nom

tafurca f. ‎(plural tafurques)
* (arcaisme) Antigament, embarcació usada en l'edat mitjana.

#### Traduccions

* Castellà: tafurca $^{(es)}$
* Llatí: navissic $^{(la)}$ dicta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·fur·ca (3)
* Anagrames: factura, facturà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /taˈfuɾ.ka/
       Americà: alt /taˈfuɾ.k(a)/, baix /taˈfuɾ.ka/
   * Rimes: -uɾka

### Nom

tafurca f. ‎(plural tafurcas)
* (arcaisme) Antigament, tafurca (embarcació).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·fur·ca (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# factura
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəkˈtu.ɾə/, occidental /fakˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Verb

factura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de facturar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb facturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fac·tu·ra (3)
* Anagrama: tafurca
# facturà
## Català

   * Pronúncia: oriental /fək.tuˈɾa/, occidental /fak.tuˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

facturà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de facturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fac·tu·rà (3)
* Anagrama: tafurca
# acarnissi
## Català
### Verb

acarnissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarnissar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acarnissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acarnissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·si (4)
* Anagrama: cariassin
# acarnissí
## Català
### Verb

acarnissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sí (4)
* Anagrama: cariassin
# cariassin
## Català
### Verb

cariassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariessin, cariessen, cariassen, cariaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·as·sin (4)
* Anagrames: acarnissi, acarnissí
# calima
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɫi.mə/, occidental /kaˈɫi.ma/
   * Rimes: -ima
   * Etimologia: Del castellà calima, de calina per influx de calma, del llatí cālīgō. Doblet del patrimonial calitja.

### Nom

calima f. ‎(plural calimes)
* calitja

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ma (3)
* Anagrames: aclami, aclamí, amical

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kaˈli.ma/
       Americà: alt /k(a)ˈli.ma/, baix /kaˈli.ma/
   * Rimes: -ima
   * Etimologia: De calina per influx de calma, del llatí cālīgō.

### Nom

calima f. ‎(plural calimas)
* calitja

#### Sinònims

* calina, calorina

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ma (3)
# aclami
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.mi/, occidental /aˈkɫa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

aclami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclamar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mi (3)
* Anagrames: amical, calima
# aclamí
## Català
### Verb

aclamí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mí (3)
* Anagrames: amical, calima
# amical
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈkaɫ/, occidental /a.miˈkaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí amicalis.

### Adjectiu

amical inv. ‎(plural amicals)
* Propi d'amics, amistós

#### Traduccions

* Alemany: freundschaftlich $^{(de)}$
* Anglès: friendly $^{(en)}$
* Castellà: amistoso $^{(es)}$, amistosa $^{(es)}$
* Francès: amical $^{(fr)}$, amicale $^{(fr)}$
* Italià: amicale $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·cal (3)
* Anagrames: aclami, aclamí, calima

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈamɪkəl/
   * Etimologia: Del francès amical.

### Adjectiu

amical ‎(comparatiu more amical, superlatiu most amical)
* (rar) amical

#### Sinònims

* friendly, amicable

## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈkal/ àudio
   * Etimologia: Del llatí amicalis

### Adjectiu

amical m. ‎(femení amicale, plural masculí amicaux, plural femení amicales)
* amical, amic
# catapultin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.təˈpuɫ.tin/, occidental /ka.taˈpuɫ.tin/

### Verb

catapultin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb catapultar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb catapultar.

#### Variants

* [1] catapulten
* [2] catapulten

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·pul·tin (4)
* Anagrama: capitulant
# capitulant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.pi.tuˈɫan/ balear /kə.pi.tuˈɫant/, /kə.pi.tuˈɫan/ Occidental: nord-occidental /ka.pi.tuˈɫan/ valencià /ka.pi.tuˈɫant/, /ka.pi.tuˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

capitulant
* Gerundi del verb capitular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·tu·lant (4)
* Anagrama: catapultin
# catapultis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.təˈpuɫ.tis/, occidental /ka.taˈpuɫ.tis/

### Verb

catapultis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb catapultar.

#### Variants

* catapultes

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·pul·tis (4)
* Anagrama: capitulats
# capitulats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pi.tuˈɫats/, occidental /ka.pi.tuˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

capitulats
* Participi masculí plural del verb capitular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·tu·lats (4)
* Anagrama: catapultis
# catapulti
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.təˈpuɫ.ti/, occidental /ka.taˈpuɫ.ti/

### Verb

catapulti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de catapultar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb catapultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb catapultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb catapultar.

#### Variants

* [1] catapulto, catapulte, catapult
* [2] catapulte
* [3] catapulte
* [4] catapulte

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·pul·ti (4)
* Anagrama: capitulat
# catapultí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.tə.puɫˈti/, occidental /ka.ta.puɫˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

catapultí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de catapultar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·pul·tí (4)
* Anagrama: capitulat
# capitulat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pi.tuˈɫat/, occidental /ka.pi.tuˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

capitulat
* Participi masculí singular del verb capitular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·tu·lat (4)
* Anagrames: catapulti, catapultí
# micarrona
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.kəˈro.nə/, occidental /mi.kaˈro.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: De mica i el sufix -arró.

### Nom

micarrona f. ‎(plural micarrones)
* Quantitat molt petita.
    «L’Emma m’estava explicant que s’ha apuntat a un equip de futbol –va explicar l’Ada mentre la seva cosina gran s’arronsava amb una micarrona de vergonya.» (Jara Santamaría, El llinatge perdut: Els déus del nord 3, 2020, ISBN 9788417921606)

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·car·ro·na (4)
* Anagrames: arromanci, arromancí
# arromanci
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈman.si/ balear /ə.roˈman.si/, /ə.ruˈman.si/ Occidental: /a.roˈman.si/
   * Rimes: -ansi

### Verb

arromanci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arromançar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arromançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arromançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·ci (4)
* Anagrama: micarrona
# arromancí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsi/ balear /ə.ro.mənˈsi/, /ə.ru.mənˈsi/ Occidental: /a.ro.manˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

arromancí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·cí (4)
* Anagrama: micarrona
# Marica
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɾi.kə/, occidental /maˈɾi.ka/
   * Rimes: -ika
   * Etimologia: Del llatí medieval.

### Nom propi

Marica f.
* Prenom femení

#### Traduccions

* Castellà: Marica $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ma·ri·ca (3)
* Anagrames: acimar, ca-marí, camarí, cariam, marcia, marcià

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, 1995, p. 133. ISBN 978-84-96863-94-1.
# marcia
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈsi.ə/, occidental /maɾˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

marcia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marcir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ci·a (3)
* Anagrames: acimar, ca-marí, camarí, cariam, Marica
# marcià
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.siˈa/, occidental /maɾ.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

marcià m. ‎(femení marciana, plural masculí marcians, plural femení marcianes)
* Relatiu o pertanyent al planeta Mart.
    Un any marcià.

#### Traduccions

* Alemany: marsianisch $^{(de)}$
* Anglès: Martian $^{(en)}$
* Àrab: مِرِّيخِيّ‎ $^{(ar)}$
* Bretó: meurzhek $^{(br)}$
* Castellà: marciano $^{(es)}$
* Esperanto: marsa $^{(eo)}$
* Finès: marsilainen $^{(fi)}$
* Francès: martien $^{(fr)}$
* Gallec: marciano $^{(gl)}$
* Grec: αρειανός $^{(el)}$ ‎(arianós)
* Hebreu: מאדימי‎ $^{(he)}$
* Hongarès: marsi $^{(hu)}$
* Irlandès: Marsa $^{(ga)}$
* Italià: marziano $^{(it)}$
* Japonès: 火星の $^{(ja)}$
* Occità: marsian $^{(oc)}$
* Polonès: marsjański $^{(pl)}$
* Portuguès: marciano $^{(pt)}$
* Romanès: marțian $^{(ro)}$
* Rus: марсиа́нский $^{(ru)}$ ‎(marsianski)
* Serbocroat: марсовскӣ $^{(sh)}$, marsovski $^{(sh)}$
* Suec: marsiansk $^{(sv)}$
* Xinès: 火星的 $^{(zh)}$ ‎(huǒxīngdí)

### Nom

marcià m. ‎(plural marcians, femení marciana)
* Habitant del planeta Mart.
* Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.
    Assegura haver vist un ovni ple de marcians.

#### Traduccions

* Alemany: Marsianer $^{(de)}$ m.
* Anglès: Martian $^{(en)}$
* Àrab: مَرِيخِيّ‎ $^{(ar)}$ m.
* Bretó: Meurzhiad $^{(br)}$ m.
* Búlgar: марсианец $^{(bg)}$ m. ‎(marsianets)
* Castellà: marciano $^{(es)}$
* Danès: marsbo $^{(da)}$ c.
* Esperanto: marsano $^{(eo)}$
* Finès: marsilainen $^{(fi)}$
* Francès: martien $^{(fr)}$
* Gallec: marciano $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: Mawrthiad $^{(cy)}$ m.
* Grec: αρειανός $^{(el)}$ m. ‎(arianós)
* Hebreu: מאדימי‎ $^{(he)}$
* Hongarès: marslakó $^{(hu)}$
* Irlandès: Marsach $^{(ga)}$ m.
* Islandès: marsbúi $^{(is)}$ m.
* Italià: marziano $^{(it)}$
* Japonès: 火星人 $^{(ja)}$
* Kazakh: марстағы $^{(kk)}$ ‎(marstağı/marstagui)
* Macedoni: Марсовец $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: marsmannetje $^{(nl)}$ n.
* Noruec: marsboer $^{(no)}$ m.
* Polonès: Marsjanin $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: marciano $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: Marsian $^{(rm)}$ m.
* Rus: марсиа́нин $^{(ru)}$ m. ‎(marsianin)
* Serbocroat: Марсовац $^{(sh)}$
* Suec: marsian $^{(sv)}$ c.
* Txec: Marťan $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 火星人 $^{(zh)}$ ‎(huǒxīngrén)

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ci·à (3)
* Anagrames: acimar, ca-marí, camarí, cariam, Marica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ca-marí
## Català
### Nom

ca-marí m. ‎(plural ca-marins)
* (arcaisme) Forma alternativa de ca marí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·rí (3)
* Anagrames: acimar, cariam, marcia, marcià, Marica

### Vegeu també

* ca-marí. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# camarí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.məˈɾi/, occidental /ka.maˈɾi/
   * Rimes: -i

### Nom

camarí m. ‎(plural camarins)
* Forma alternativa de ca marí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·rí (3)
* Anagrames: acimar, cariam, marcia, marcià, Marica

### Vegeu també

* camarí. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# cariam
## Català
### Verb

cariam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cariar-se.

#### Variants

* cariem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·am (3)
* Anagrames: acimar, ca-marí, camarí, marcia, marcià, Marica
# acimar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.siˈma/ Occidental: nord-occidental /a.siˈma/ valencià /a.siˈmaɾ/, /a.siˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acimà
   * Etimologia: Del prefix a- i cim.

### Verb

acimar trans.
* Amuntegar una substància granular.
* Encimbellar, elevar algú a un alt rang.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acimo, acima, acimem

#### Traduccions

* Castellà: amontonar $^{(es)}$
* Francès: amonceler $^{(fr)}$
* Castellà: elevar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mar (3)
* Anagrames: ca-marí, camarí, cariam, cimara, Macari, marcia, marcià, Marica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# roncaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ruŋ.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /roŋ.kaˈɾi.ɛ/, /roŋ.kaˈɾi.e/ valencià /roŋ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

roncaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de roncar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de roncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·ca·ri·a (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, conraria, cornaria, narració, orincara, orincarà, racionar
# conraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.rəˈɾi.ə/ balear /kon.rəˈɾi.ə/, /kun.rəˈɾi.ə/ Occidental: /kon.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

conraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de conrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de conrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ra·ri·a (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, cornaria, narració, orincara, orincarà, racionar, roncaria
# orincara
## Català
### Verb

orincara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* [1] orinqués, orincàs
* [2] orinqués, orincàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·ca·ra (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, conraria, cornaria, narració, racionar, roncaria
# orincarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋ.kəˈɾa/ balear /o.ɾiŋ.kəˈɾa/, /u.ɾiŋ.kəˈɾa/ Occidental: /o.ɾiŋ.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

orincarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de orincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·ca·rà (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, conraria, cornaria, narració, racionar, roncaria
# arraconi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈko.ni/, occidental /a.raˈko.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

arraconi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arraconar.
    Forma septentrional: [jo] arracono, arracone, arracon o arraconi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que jo] arraconi o arracone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que ell/ella/vostè] arraconi o arracone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arraconar.
    Inspeccioni o arracone [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·ni (4)
* Anagrames: caironar, conraria, cornaria, narració, orincara, orincarà, racionar, roncaria
# arraconí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈni/, occidental /a.ra.koˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arraconí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arraconar.
    [Jo] arraconí o em vaig arraconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·ní (4)
* Anagrames: caironar, conraria, cornaria, narració, orincara, orincarà, racionar, roncaria
# narració
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.rə.siˈo/, occidental /na.ra.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí narratio, segle XV.

### Nom

narració f. ‎(plural narracions)
* Escrit de creació literària en prosa d'extensió superior al conte i inferior a la novel·la.

#### Traduccions

* Anglès: narration $^{(en)}$
* Castellà: narración $^{(es)}$
* Danès: fortælling $^{(da)}$ c.
* Francès: narration $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: EXPLICAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: nar·ra·ci·ó (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, conraria, cornaria, orincara, orincarà, racionar, roncaria

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* narració. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# caironar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəj.ɾuˈna/ balear /kəj.ɾoˈna/, /kəj.ɾuˈna/ Occidental: nord-occidental /kaj.ɾoˈna/ valencià /kaj.ɾoˈnaɾ/, /kaj.ɾoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: caironà
   * Etimologia: De cairó.

### Verb

caironar trans.
* encaironar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cairono, cairona, caironem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ro·nar (3)
* Anagrames: arraconi, arraconí, conraria, cornaria, narració, orincara, orincarà, racionar, roncaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cotnaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nəˈɾi.ə/ balear /kon.nəˈɾi.ə/, /kun.nəˈɾi.ə/ Occidental: /kon.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cotnaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cotnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cotnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cot·na·ri·a (4)
* Anagrames: caironat, contaria
# contaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈɾi.ə/ balear /kon.təˈɾi.ə/, /kun.təˈɾi.ə/ Occidental: /kon.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

contaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de contar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ri·a (4)
* Anagrames: caironat, cotnaria

## Català antic
### Verb

contaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de contar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de contar
# caironat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəj.ɾuˈnat/ balear /kəj.ɾoˈnat/, /kəj.ɾuˈnat/ Occidental: /kaj.ɾoˈnat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De caironar.

### Adjectiu

caironat m. ‎(femení caironada, plural masculí caironats, plural femení caironades)
* (heràldica) Que es recolza sobre un dels angles quadrats.

#### Relacionats

* losange (rombe)

### Verb

caironat
* Participi masculí singular del verb caironar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ro·nat (3)
* Anagrames: contaria, cotnaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# piscaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pis.kəˈɾan/, occidental /pis.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

piscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de piscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pis·ca·ran (3)
* Anagrama: carpians
# carpians
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.piˈans/, occidental /kaɾ.piˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

carpians m. pl.
* Forma plural de carpià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·pi·ans (3)
* Anagrama: piscaran
# càrnia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkar.ni.ə/, occidental /ˈkaɾ.ni.a/

### Adjectiu

càrnia f. ‎(plural càrnies)
* Forma femenina de carni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càr·ni·a (3)
* Anagrames: acarin, canari, carina, Carina, carinà