OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impostes
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpɔs.təs/, occidental /imˈpɔs.tes/
   * Rimes: -ɔstes

### Verb

impostes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de impostar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tes (3)
* Anagrames: empostis, empostís, optéssim, topéssim
# impostés
## Català
### Verb

impostés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tés (3)
* Anagrames: empostis, empostís, optéssim, topéssim
# imposte
## Català
### Verb

imposte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impostar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·te (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: emposti, empostí, epítoms, optimes, optimés, òptimes
# emposti
## Català

   * Pronúncia: central /əmˈpɔs.ti/, occidental /emˈpɔs.ti/
   * Rimes: -ɔsti

### Verb

emposti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empostar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empostar.

#### Variants

* [1] emposto, emposte, empost
* [2] emposte
* [3] emposte
* [4] emposte

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·ti (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
# empostí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈti/ balear /əm.posˈti/, /əm.pusˈti/ Occidental: /em.posˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

empostí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tí (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: epítoms, imposte, optimes, optimés, òptimes
# optimes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈti.məs/ balear /opˈti.məs/, /upˈti.məs/ Occidental: /opˈti.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

optimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de optimar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb optimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ti·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: emposti, empostí, epítoms, imposte
# optimés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.tiˈmes/ balear /op.tiˈmes/, /up.tiˈmes/ Occidental: /op.tiˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

optimés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb optimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·ti·més (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: emposti, empostí, epítoms, imposte
# òptimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔp.ti.məs/, occidental /ˈɔp.ti.mes/

### Adjectiu

òptimes f. pl.
* Forma plural de òptima.

### Miscel·lània

* Síl·labes: òp·ti·mes (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: emposti, empostí, epítoms, imposte
# epítoms
## Català
### Nom

epítoms m. pl.
* Forma plural de epítom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pí·toms (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimopst)
* Anagrames: emposti, empostí, imposte, optimes, optimés, òptimes
# rosquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈke.sim/ balear /rosˈke.sim/, /rusˈke.sim/ Occidental: /rosˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rosquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb roscar.

#### Variants

* rosquéssem, roscàssim, roscàssem, roscàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·qués·sim (3)
* Anagrama: morquessis
# morquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /murˈke.sis/ balear /moɾˈke.sis/, /murˈke.sis/ Occidental: /moɾˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

morquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb morcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·ques·sis (3)
* Anagrama: rosquéssim
# sostréssim
## Català
### Verb

sostréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sostrar.

#### Variants

* sostréssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sos·trés·sim (3)
* Anagrames: mostressis, trosséssim
# trosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈse.sim/ balear /tɾoˈse.sim/, /tɾuˈse.sim/ Occidental: /tɾoˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

trosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·sés·sim (3)
* Anagrames: mostressis, sostréssim
# mostressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈtɾe.sis/ balear /mosˈtɾe.sis/, /musˈtɾe.sis/ Occidental: /mosˈtɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

mostressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mos·tres·sis (3)
* Anagrames: sostréssim, trosséssim
# mostressi
## Català
### Verb

mostressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mos·tres·si (3)
* Anagrames: rostéssim, rostíssem, somristes, sortíssem
# sortíssem
## Català
### Verb

sortíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·tís·sem (3)
* Anagrames: mostressi, rostéssim, rostíssem, somristes
# rostíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈti.səm/ balear /rosˈti.səm/, /rusˈti.səm/ Occidental: /rosˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

rostíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tís·sem (3)
* Anagrames: mostressi, rostéssim, somristes, sortíssem
# rostéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈte.sim/ balear /rosˈte.sim/, /rusˈte.sim/ Occidental: /rosˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostar.

#### Variants

* rostéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tés·sim (3)
* Anagrames: mostressi, rostíssem, somristes, sortíssem
# somristes
## Català
### Verb

somristes
* (valencià) Participi femení plural del verb somriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: som·ris·tes (3)
* Anagrames: mostressi, rostéssim, rostíssem, sortíssem
# tossirem
## Català
### Verb

tossirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·rem (3)
* Anagrames: esmortís, rotéssim
# tossírem
## Català
### Verb

tossírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tossir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·sí·rem (3)
* Anagrames: esmortís, rotéssim
# rotéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈte.sim/ balear /roˈte.sim/, /ruˈte.sim/ Occidental: /roˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rotéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rotar.

#### Variants

* rotéssem, rotàssim, rotàssem, rotàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·tés·sim (3)
* Anagrames: esmortís, tossirem, tossírem
# esmortís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈtis/ balear /əz.moɾˈtis/, /əz.murˈtis/ Occidental: /ez.moɾˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

esmortís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* [1] esmortira
* [2] esmortira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mor·tís (3)
* Anagrames: rotéssim, tossirem, tossírem

## Català antic
### Verb

esmortís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir

#### Variants

* [1] esmortira
* [2] esmortira
# messió
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.siˈo/, occidental /me.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí missiōne(m), acusatiu de missiō ‎(«lliurament»).

### Nom

messió f. ‎(plural messions)
* (balear, sovint en plural) aposta, juguesca
    Posam messions que no hi arribes?

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·si·ó (3)
* Anagrames: oíssem, somies, somiés, sòmies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# sòmies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsɔ.mi.əs/, occidental /ˈsɔ.mi.es/
   * Etimologia: Reducció de somiatruites.

### Nom

sòmies m. f. ‎(plural invariable)
* Forma alternativa de sòmines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sò·mi·es (3)
* Anagrames: messió, oíssem

### Vegeu també

* Obres de referència: DECat
# premí
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈmi/, occidental /pɾeˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

premí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de prémer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·mí (2)
* Anagrames: empri, emprí, imper, perim, pirem
# oíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈi.səm/ balear /oˈi.səm/, /uˈi.səm/ Occidental: /oˈi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

oíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ís·sem (3)
* Anagrames: messió, somies, somiés, sòmies
# emprí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾi/, occidental /emˈpɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

emprí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·prí (2)
* Anagrames: imper, perim, pirem, premi, premí
# empri
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈɛm.pɾi/ balear /ˈəm.pɾi/, /ˈɛm.pɾi/ Occidental: /ˈem.pɾi/

### Verb

empri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pri (2)
* Anagrames: imper, perim, pirem, premi, premí
# pirem
## Català
### Verb

pirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de pirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb pirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·rem (2)
* Anagrames: empri, emprí, imper, perim, premi, premí
# perim
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾim/, occidental /peˈɾim/
   * Rimes: -im

### Verb

perim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de perir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb perir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb perir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·rim (2)
* Anagrames: empri, emprí, imper, pirem, premi, premí
# imper
## Català
### Verb

imper
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per (2)
* Anagrames: empri, emprí, perim, pirem, premi, premí
# sèptim
## Català

   * Pronúncia: /ˈsɛp.tim/
   * Etimologia: Del llatí septimus.

### Numeral

sèptim m. ‎(femení sèptima, plural masculí sèptims, plural femení sèptimes)
* (ordinal, partitiu) setè

### Miscel·lània

* Síl·labes: sèp·tim (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimpst)
* Anagrama: empits

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Optimot
# empits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpits/, occidental /emˈpits/
   * Rimes: -its

### Nom

empits m. pl.
* Forma plural de empit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pits (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimpst)
* Anagrama: sèptim
# innoven
## Català
### Verb

innoven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de innovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb innovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·ven (3)
* Anagrama: ennovin
# ennovin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈnɔ.βin/, balear /ənˈnɔ.vin/ Occidental: nord-occidental /enˈnɔ.βin/ valencià /enˈnɔ.vin/, /enˈnɔ.βin/

### Verb

ennovin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ennovar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ennovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·no·vin (3)
* Anagrama: innoven
# orinquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾiŋ.kən/ balear /oˈɾiŋ.kən/, /uˈɾiŋ.kən/ Occidental: /oˈɾiŋ.ken/

### Verb

orinquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de orincar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orincar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orincar.

#### Variants

* [2] orinquin
* [3] orinquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·quen (3)
* Anagrama: enroquin
# enroquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈrɔ.kin/, occidental /enˈrɔ.kin/
   * Rimes: -ɔkin

### Verb

enroquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrocar.

#### Variants

* [1] enroquen
* [2] enroquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·quin (3)
* Anagrama: orinquen
# ensostrin
## Català
### Verb

ensostrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ensostrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ensostrar.

#### Variants

* [1] ensostren
* [2] ensostren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·trin (3)
* Anagrama: tornessin
# tornessin
## Català
### Verb

tornessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·nes·sin (3)
* Anagrama: ensostrin
# innoves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /inˈnɔ.βəs/, balear /inˈnɔ.vəs/ Occidental: nord-occidental /inˈnɔ.βes/ valencià /inˈnɔ.ves/, /inˈnɔ.βes/
   * Rimes: -ɔves

### Verb

innoves
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de innovar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·ves (3)
* Anagrama: ennovis
# innovés
## Català
### Verb

innovés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·vés (3)
* Anagrama: ennovis
# ennovis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈnɔ.βis/, balear /ənˈnɔ.vis/ Occidental: nord-occidental /enˈnɔ.βis/ valencià /enˈnɔ.vis/, /enˈnɔ.βis/

### Verb

ennovis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ennovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·no·vis (3)
* Anagrames: innoves, innovés
# innove
## Català
### Verb

innove
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de innovar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb innovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb innovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·ve (3)
* Anagrames: ennovi, ennoví, envino, vionen
# ennovi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈnɔ.βi/, balear /ənˈnɔ.vi/ Occidental: nord-occidental /enˈnɔ.βi/ valencià /enˈnɔ.vi/, /enˈnɔ.βi/
   * Rimes: -ɔvi

### Verb

ennovi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ennovar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ennovar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ennovar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ennovar.

#### Variants

* [1] ennovo, ennov, ennou

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·no·vi (3)
* Anagrames: envino, innove, vionen
# ennoví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nuˈβi/ balear /ən.noˈvi/, /ən.nuˈvi/ Occidental: nord-occidental /en.noˈβi/ valencià /en.noˈvi/, /en.noˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

ennoví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ennovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·no·ví (3)
* Anagrames: envino, innove, vionen
# vionen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈo.nən/, balear /viˈo.nən/ Occidental: nord-occidental /biˈo.nen/ valencià /viˈo.nen/, /biˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

vionen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vionar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·nen (3)
* Anagrames: ennovi, ennoví, envino, innove
# envino
## Català
### Verb

envino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envinar.

#### Variants

* envine, envini, envín

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·no (3)
* Anagrames: ennovi, ennoví, innove, vionen
# ventin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈben.tin/, balear /ˈven.tin/ Occidental: nord-occidental /ˈben.tin/ valencià /ˈven.tin/, /ˈben.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

ventin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ventar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·tin (2)
* Anagrames: invent, venint, vinent, Vinent
# Vinent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈnen/ balear /viˈnent/, /viˈnen/ Occidental: nord-occidental /biˈnen/ valencià /viˈnent/, /biˈnen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Variant de Avinent.

### Nom propi

Vinent
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Vi·nent (2)
* Anagrames: invent, venint, ventin

### Vegeu també

* Cerca Vinent a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# invent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈben/ balear /iɱˈvent/, /iɱˈven/ Occidental: nord-occidental /imˈben/ valencià /iɱˈvent/, /imˈben/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del castellà invento, del llatí inventum, segle XIX.

### Nom

invent m. ‎(plural invents)
* invenció

### Verb

invent
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vent (2)
* Anagrames: venint, ventin, vinent, Vinent

## Anglès
### Verb

invent ‎(3a persona singular present invents, gerundi inventing, passat i participi invented)
* inventar

#### Relacionats

* invention
* inventor
# venint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnin/ balear /vəˈnint/, /vəˈnin/ Occidental: nord-occidental /beˈnin/ valencià /veˈnint/, /beˈnin/
   * Rimes: -int
   * Homòfon: Benín

### Verb

venint
* Gerundi del verb venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·nint (2)
* Anagrames: invent, ventin, vinent, Vinent
# enriosto
## Català

   * Pronúncia: central /ən.riˈɔs.tu/, occidental /en.riˈɔs.to/

### Verb

enriosto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enriostar.

#### Variants

* enrioste, enriosti

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·to (4)
* Anagrama: orientos
# orientos
## Català
### Verb

orientos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orientar.

#### Variants

* orientis, orientes

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·en·tos (4)
* Anagrama: enriosto
# preposin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈpɔ.zin/, occidental /pɾeˈpɔ.zin/
   * Rimes: -ɔzin

### Verb

preposin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb preposar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb preposar.

#### Variants

* [1] preposen
* [2] preposen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·po·sin (3)
* Anagrama: propines
# propines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈpi.nəs/ balear /pɾoˈpi.nəs/, /pɾuˈpi.nəs/ Occidental: /pɾoˈpi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

propines f. pl.
* Forma plural de propina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·pi·nes (3)
* Anagrama: preposin
# porien
## Català
### Verb

porien
* (col·loquial pirinenc, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de poder.

#### Variants

* poguerien, podrien

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ri·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (einopr)
* Anagrama: operin

## Català antic
### Verb

porien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de poder

#### Variants

* podrien
# personi
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈso.ni/, occidental /peɾˈso.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

personi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de personar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb personar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb personar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb personar-se.

#### Variants

* [1] persono, persone, person
* [2] persone
* [3] persone
* [4] persone

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·ni (3)
* Heterograma de 7 lletres (einoprs)
* Anagrames: ensopir, prensió, reposin
# personí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.suˈni/ balear /pəɾ.soˈni/, /pər.suˈni/ Occidental: /peɾ.soˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

personí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de personar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·so·ní (3)
* Heterograma de 7 lletres (einoprs)
* Anagrames: ensopir, prensió, reposin
# operin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpe.ɾin/ balear /oˈpe.ɾin/, /uˈpe.ɾin/ Occidental: /oˈpe.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

operin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb operar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb operar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pe·rin (3)
* Heterograma de 6 lletres (einopr)
* Anagrama: porien
# reposin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpɔ.zin/, occidental /reˈpɔ.zin/
   * Rimes: -ɔzin

### Verb

reposin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reposar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reposar.

#### Variants

* [1] reposen
* [2] reposen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·po·sin (3)
* Heterograma de 7 lletres (einoprs)
* Anagrames: ensopir, personi, personí, prensió
# prensió
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾən.siˈo/, occidental /pɾen.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí prehensiōne, abaltiu de prehensiō, doblet del patrimonial presó.

### Nom

prensió f. ‎(plural prensions)
* Acció de prendre, especialment amb la mà.

#### Traduccions

* Castellà: prensión $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pren·si·ó (3)
* Heterograma de 7 lletres (einoprs)
* Anagrames: ensopir, personi, personí, reposin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC