OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alumnas oyentes
## Castellà
### Nom

alumnas oyentes f. pl.
* forma plural de alumna oyente
# alumne amb necessitats educatives especials
## Català
### Nom

alumne amb necessitats educatives especials m. ‎(plural alumnes amb necessitats educatives especials, femení alumna amb necessitats educatives especials)
* Alumne que sense suports complementaris pot tenir dificultats per a tenir èxit en els seus aprenentatges.

#### Traduccions

* Anglès: student with special educational needs $^{(en)}$
* Castellà: alumno con necesidades educativas especiales $^{(es)}$
* Francès: élève à besoins éducatifs particuliers $^{(fr)}$

### Vegeu també

* alumne amb necessitats educatives especials. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# alienecojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.li.eˈne.t͡sojn/

### Nom

alienecojn
* acusatiu plural de alieneco
# alienecon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.li.eˈne.t͡son/

### Nom

alienecon
* acusatiu de alieneco
# aliene
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ɫiˈe.ne/

### Verb

aliene
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alienar.
    Forma valenciana: [jo] alieno, aliene, alièn o alieni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alienar.
    [Que jo] alieni o aliene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alienar.
    [Que ell/ella/vostè] alieni o aliene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alienar.
    Alieni o aliene [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne (4)
* Anagrama: alinee

## Llatí

   * Pronúncia: /a.lɪˈeː.nɛ/

### Adjectiu

aliēne
* vocatiu masculí singular de aliēnus
# alieneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alieneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] alienessin, alienessen, alienassin, alienassen o alienaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gues·sen (6)
* Anagrama: alineeguessen
# alieneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

alieneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] alienem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·guem (5)
* Anagrama: alineeguem
# alienecoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.li.eˈne.t͡soj/

### Nom

alienecoj
* forma plural de alieneco
# alieneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

alieneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] alienés, alienàs o alienara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gues·sa (6)
* Anagrama: alineeguessa
# alienegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

alienegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] alieneu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gueu (5)
* Anagrama: alineegueu
# alieneco
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.li.eˈne.t͡so/

### Nom

alieneco ‎(acusatiu alienecon, plural alienecoj, plural acusatiu alienecojn)
* alienació
# alieneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.e.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alieneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] alienessis, alienesses, alienassis, alienasses o alienares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·ne·gues·ses (6)
* Anagrama: alineeguesses
# amagaien
## Català
### Verb

amagaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amagar.
# amagaies
## Català
### Verb

amagaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amagar.
# amagam
## Català
### Verb

amagam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amagar.
# amagador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.ɣəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɣaˈðo/ valencià /a.ma.ɣaˈðoɾ/, /a.ma.ɣaˈðo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De amagar i el sufix -dor.

### Nom

amagador m. ‎(plural amagadors, femení amagadora)
* Qui amaga.

#### Traduccions

* Castellà: ocultador $^{(es)}$
* Francès: celui qui cache $^{(fr)}$
* Italià: nasconditore $^{(it)}$
* Llatí: occultator $^{(la)}$

### Nom

amagador m. ‎(plural amagadors)
* amagatall

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·dor (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amagadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈðo.ɾə/, occidental /a.ma.ɣaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

amagadora f. ‎(plural amagadores)
* Forma femenina de amagador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·do·ra (5)
# amagaia
## Català
### Verb

amagaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amagar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amagar.
# amagament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɣəˈmen/, balear /ə.mə.ɣəˈment/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɣaˈmen/, valencià /a.ma.ɣaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amagar i el sufix -ment, segle XIV

### Nom

amagament m. ‎(plural amagaments)
* acció i efecte d'amagar o amagar-se

#### Traduccions

* Castellà: ocultación $^{(es)}$
* Francès: l'action de cacher $^{(fr)}$
* Italià: nascondimento $^{(it)}$
* Llatí: occultatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ment (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alisar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.liˈsaɾ/
       Americà: alt /a.l(i)ˈsaɾ/, baix /a.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De liso.

### Verb

alisar ‎(present aliso, passat alisé, futur alisaré)
* allisar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·sar (3)
* Anagrames: aislar, asalir, asilar, asirla, liaras, lisara
# alisen
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈli.sen/, meridional \aˈli.seŋ\
       Americà: alt /aˈli.s(e)n/, baix \aˈli.seŋ\, austral /aˈli.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

alisen
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb alisar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb alisar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·sen (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilns)
* Anagrames: aíslen, álsine, asilen, ensila, ensilá, liasen, lineas, lineás, líneas, niales, nielas, nielás
# alisadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.li.saˈðo.ɾa\
       Americà: alt /a.l(i).saˈdo.ɾa/, baix \a.li.saˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

alisadora f. ‎(plural alisadoras)
* forma femenina de alisador
# alisadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.li.saˈðo.ɾas\, meridional \a.li.saˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.li.saˈdo.(ɾa)s/, baix \a.li.saˈðo.ɾah\, austral \a.li.saˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

alisadoras f. pl.
* forma plural de alisadora
# alisados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.liˈsa.ðos\, meridional \a.liˈsa.(ð)oh\
       Americà: alt /a.liˈsa.d(o)s/, baix \a.liˈsa.ðoh\, austral \a.liˈsa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

alisados m. pl.
* forma plural de alisado
# alisador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.li.saˈðoɾ\
       Americà: alt /a.l(i).saˈdoɾ/, baix \a.li.saˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

alisador m. ‎(femení alisadora, plural masculí alisadores, plural femení alisadoras)
* allisador

### Nom

alisador m. ‎(plural alisadores)
* allisador

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·sa·dor (4)
# alisadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.li.saˈðo.ɾes\, meridional \a.li.saˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.li.saˈdo.(ɾe)s/, baix \a.li.saˈðo.ɾeh\, austral \a.li.saˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

alisadores m. pl.
* forma plural de alisador

### Nom

alisadores m. pl.
* forma plural de alisador
# alisaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.li.saˈɾe/
       Americà: alt /a.l(i).saˈɾe/, baix /a.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alisaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb alisar
# alisier de Fontainebleau
## Francès
### Nom

alisier de Fontainebleau m. ‎(plural alisiers de Fontainebleau)
* (botànica) Sorbus latifolia (Lam.) Pers.

#### Sinònims

* élorsier

#### Hiperònims

* alisier
* sorbier

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Flore forestière française, 1989. París: IDF, p. 659. ISBN 2-904740-16-3.
# alisier torminal
## Francès
### Nom

alisier torminal m. ‎(plural alisiers torminaux)
* (botànica) moixera de pastor (Sorbus torminalis (L.) Crantz)

#### Sinònims

* alizier, aigrelier, tormigne

#### Hiperònims

* alisier
* sorbier

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Flore forestière française, 1989. París: IDF, p. 661. ISBN 2-904740-16-3.
# ancorassen
## Català
### Verb

ancorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoraríeu
## Català
### Verb

ancoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ancorar.

### Miscel·lània

* Anagrames: caironareu, caironàreu
# ancorassin
## Català
### Verb

ancorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancorassis
## Català
### Verb

ancorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# ancoraríveu
## Català
### Verb

ancoraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ancorar.
# ancorasses
## Català
### Verb

ancorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ancorar.
# amolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫe.sən/ balear /ə.moˈɫe.sən/, /ə.muˈɫe.sən/ Occidental: /a.moˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·les·sen (4)
# amolem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫɛm/ balear /ə.moˈɫəm/, /ə.muˈɫɛm/ Occidental: /a.moˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amolem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lem (3)
# amolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫa.βə/ balear /ə.moˈɫa.və/, /ə.muˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.moˈɫa.βa/ valencià /a.moˈɫa.va/, /a.moˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·la·va (4)
# amoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmɔ.ɫəs/, occidental /aˈmɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

amoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sèmola
# amolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫe.səs/ balear /ə.moˈɫe.səs/, /ə.muˈɫe.səs/ Occidental: /a.moˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·les·ses (4)
# alleugeririen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾi.ən/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alleugeririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alleugerir.
# alleugeriries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾi.əs/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alleugeriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alleugerir.
# alleugerirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾa/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alleugerirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alleugerir.
# alleugeris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəwˈʒe.ɾis/, occidental /a.ʎewˈʒe.ɾis/
   * Rimes: -eɾis
   * Homòfon: alleugeri's

### Verb

alleugeris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Que tu] alleugeris o alleugeres; [tu] no alleugeris o alleugeres.

#### Sinònims

* alleugereixis, alleugeresquis, alleugeresques

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·ris (4)
* Anagrames: güellaries, legislareu, legislàreu
# alleugerireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾɛw/ balear /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾəw/, /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾɛw/ Occidental: /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alleugerireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alleugerir.
# alleugeriria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾi.ə/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alleugeriria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alleugerir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alleugerir.
# alleugeriríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾi.əw/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alleugeriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alleugerir.
# alleugeriràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾas/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alleugeriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alleugerir.
# alleugeriré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈɾe/, occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alleugeriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alleugerir.
# anaríem
## Català
### Verb

anaríem
* (col·loquial balear, valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·rí·em (4)
* Anagrames: aïnarem, aïnàrem, amaneri, amanerí, amaniré, amarien, amarine, animaré, armaien, armènia, Armènia, menaria
# anas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.nas/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *anǝt- ‎(«ànec»).

### Nom

anas f. ‎(genitiu anatis)
* ànec

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | anas | anatēs |
| Vocatiu | anas | anatēs |
| Acusatiu | anatem | anatēs |
| Genitiu | anatis | anatum |
| Datiu | anatī | anatibus |
| Ablatiu | anate | anatibus |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Wörterbuch, 1956, p.41-42
# anassin
## Català
### Verb

anassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anaré
## Català
### Verb

anaré
* (col·loquial balear, valencià) Primera persona del singular (jo) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·ré (3)
* Anagrames: arena, arenà
# anassen
## Català
### Verb

anassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anarşizm
## Turc

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarşizm
* anarquisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nar·şi·zm (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en turc

## Zazaki

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarşizm
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en zazaki
# anaríeu
## Català
### Verb

anaríeu
* (col·loquial balear, valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·rí·eu (4)
* Anagrames: aïnareu, aïnàreu
# anasarcas
## Anglès
### Nom

anasarcas
* forma plural de anasarca
# anasses
## Català
### Verb

anasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anasarca
## Anglès
### Nom

anasarca ‎(plural anasarcas)
* (medicina) anasarca

### Vegeu també

* anasarca. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# anar de bòlit
## Català

   * Etimologia: Pel moviment ràpid i imprecís d’un bòlit en colpejar-lo.

### Verb

anar de bòlit
* Actuar de forma precipitada per estar desorientat o molt ocupat.

#### Traduccions

* Anglès: be snowed under $^{(en)}$
* Castellà: andar de cabeza $^{(es)}$
* Francès: être sous l'eau $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# anar de cambres
## Català
### Verb

anar de cambres intr.
* Forma alternativa de anar de cambra.

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# anar de corcoll
## Català
### Verb

anar de corcoll
* Caure algú per terra.
* Caure d’esquena.
* Anar molt malament, anar cap a la ruïna.
* decaure

#### Sinònims

* (caure per terra) caure de corcoll
* (caure d’esquena) caure de clatell, caure de memòria
* (anar malament) anar a mal borràs, ballar de capoll
* (decaure) anar de baixa, anar de caiguda, anar a mal, ballar de capoll

#### Traduccions

* Castellà: andar de capa caída $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# anar de mal a pitjor
## Català
### Verb

anar de mal a pitjor
* Empitjorar o deteriorar-se alguna cosa.

#### Traduccions

* Castellà: ir de rocín a ruín $^{(es)}$, ir de mal en peor
* Francès: aller $^{(fr)}$ de mal en pis
* Italià: andare $^{(it)}$ di male in peggio
* Llatí: ab equis ad asinos, de calcaria in carbonariam

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar de part
## Català
### Verb

anar de part
* Estar en fase de parir.

#### Sinònims

* parterejar

#### Traduccions

* Castellà: estar de parto $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# anar de cambra
## Català
### Verb

anar de cambra intr.
* defecar
* Tenir diarrea

#### Variants

* anar de cambres

#### Sinònims

* anar de ventre, cambrejar

#### Traduccions

* Francès: aller à la selle $^{(fr)}$
* Italià: andare al camerino $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DSFF
# anar de carxofa a carxofa
## Català

   * Etimologia: Compost del verb anar i carxofa

### Verb

anar de carxofa a carxofa
* Confessar-se una vegada anualment.
# anar de dalt a baix
## Català
### Verb

anar de dalt a baix
* Caure de dalt a baix.

#### Traduccions

* Castellà: dar $^{(es)}$ abajo
* Francès: tomber $^{(fr)}$ d’en haut
* Italià: cader $^{(it)}$ da cima in fondo
* Llatí: præcipitem $^{(la)}$ ferri

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar de farra
## Català

   * Etimologia: Originat a les zones americanes de parla castellana, procedent del portuguès farra ‎(«diversió») i de l'euskera barra ‎(«riure»).

### Verb

anar de farra
* Sortir, generalment de nit o al vespre, amb intenció de passar-s'ho bé en companyia d'altres persones, prenent copes i fent gresca.

#### Sinònims

* anar de gresca

#### Traduccions

* Castellà: ir de farra $^{(es)}$
* Italià: andare a divertirsi $^{(it)}$
* Portuguès: salir de farra $^{(pt)}$

### Vegeu també

* Diccionari de sinònims de frases fetes, Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2006, p. 509.
* Joan Corominas, “Breve diccionario etimológico de la lengua castellana” (1987)
# anagramatitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.ɣɾə.mə.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.na.ɣɾa.ma.tiˈd͡za/ valencià /a.na.ɣɾa.ma.tiˈzaɾ/, /a.na.ɣɾa.ma.tiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: anagramatitzà
   * Etimologia: De anagrama i el sufix -itzar.

### Verb

anagramatitzar trans.
* Amagar el vertader sentit d'un nom o d'un text, canviant les lletres del seu lloc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anagramatitzo, anagramatitza, anagramatitzem

#### Traduccions

* Anglès: anagrammatise $^{(en)}$
* Francès: anagrammatiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·gra·ma·tit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# almoinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.βə/ balear /əɫ.mojˈna.və/, /əɫ.mujˈna.və/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mojˈna.βa/ valencià /aɫ.mojˈna.va/, /aɫ.mojˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

almoinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de almoinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de almoinar.
# almoinessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈne.sən/ balear /əɫ.mojˈne.sən/, /əɫ.mujˈne.sən/ Occidental: /aɫ.mojˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

almoinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈne.səs/ balear /əɫ.mojˈne.səs/, /əɫ.mujˈne.səs/ Occidental: /aɫ.mojˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

almoinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·moi·nes·ses (4)
* Anagrama: lesionàssem
# almoinau
## Català
### Verb

almoinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de almoinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.βən/ balear /əɫ.mojˈna.vən/, /əɫ.mujˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mojˈna.βen/ valencià /aɫ.mojˈna.ven/, /aɫ.mojˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

almoinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de almoinar.
# almoinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.βəs/ balear /əɫ.mojˈna.vəs/, /əɫ.mujˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mojˈna.βes/ valencià /aɫ.mojˈna.ves/, /aɫ.mojˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

almoinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de almoinar.
# almoine
## Català
### Verb

almoine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almoinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmɔj.nən/, occidental /aɫˈmɔj.nen/

### Verb

almoinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de almoinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoines
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmɔj.nəs/, occidental /aɫˈmɔj.nes/
   * Rimes: -ɔjnes

### Nom

almoines f. pl.
* Forma plural de almoina.

### Verb

almoines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de almoinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb almoinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·moi·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmnos)
* Anagrama: lesionam
# analfabetotzat
## Basc
### Nom

analfabetotzat
* prolatiu indefinit de analfabeto
# analfabetorik
## Basc
### Nom

analfabetorik
* partitiu indefinit de analfabeto
# analfabetule
## Romanès
### Nom

analfabetule
* vocatiu singular de analfabet