OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intensity interpolation shading
## Anglès
### Nom

intensity interpolation shading
* (videojocs) shading de Gouraud

#### Sinònims

* colour interpolation shading
* Gouraud shading
* smooth shading

### Vegeu també

* intensity interpolation shading. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intensive
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈtɛnsɪv/

### Adjectiu

intensive ‎(comparatiu more intensive, superlatiu most intensive)
* intensiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intensitatem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tɛm/

### Nom

intensitātem
* acusatiu singular de intensitās
# intensitatis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tɪs/

### Nom

intensitātis
* genitiu singular de intensitās
# isqué
## Català
### Verb

isqué
* (literari, valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixir.

#### Variants

* eixigué, eixí

### Miscel·lània

* Anagrames: esquí, queis, sequí
# isqués
## Català
### Verb

isqués
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.
* (nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixira, eixissi, eixís, isquera
* [2] eixira, eixissi, eixís, isquera

### Miscel·lània

* Anagrama: esquís
# isquèmia
## Català

   * Pronúncia: oriental /isˈkɛ.mi.ə/, occidental /isˈkɛ.mi.a/
   * Rimes: -ɛmia
   * Etimologia: Neologisme format amb dos termes procedents del grec antic ἴσχω ‎(ískhō, «retenir») i αἷμα ‎(haîma, «sang»).

### Nom

isquèmia f. ‎(plural isquèmies)
* Manca de reg sanguini i la consegüent manca d'oxigen a causa d'una obstrucció mecànica de la circulació sanguínia.

#### Sinònims

* feridura, apoplexia

#### Derivats

* isquèmic

#### Traduccions

* Alemany: Ischämie $^{(de)}$ f.
* Anglès: ischemia $^{(en)}$
* Castellà: isquemia $^{(es)}$ f.
* Francès: ischémie $^{(fr)}$ f.
* Gallec: isquemia $^{(gl)}$ f.
* Italià: ischemia $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·què·mi·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# isquérem
## Català
### Verb

isquérem
* (literari, valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixiguérem, eixírem
* [2] eixírem, eixíssim, isquéssem

### Miscel·lània

* Anagrames: iresquem, meresqui, meresquí, quimeres, reïsquem
# isquéreu
## Català
### Verb

isquéreu
* (literari, valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] eixiguéreu, eixíreu
* [2] eixíreu, eixíssiu, isquésseu

### Miscel·lània

* Anagrames: iresqueu, reïsqueu
# isquèmiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /isˈkɛ.mi.kəs/, occidental /isˈkɛ.mi.kes/
   * Rimes: -ɛmikes

### Adjectiu

isquèmiques f. pl.
* Forma plural de isquèmica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·què·mi·ques (4)
# isquèmic
## Català

   * Pronúncia: /isˈkɛ.mik/
   * Rimes: -ɛmik
   * Etimologia: De isquèmia i el sufix -ic.

### Adjectiu

isquèmic m. ‎(femení isquèmica, plural masculí isquèmics, plural femení isquèmiques)
* Relatiu, pertanyent o provocat per mecanismes d'isquèmia.

#### Traduccions

* Anglès: ischemic $^{(en)}$
* Castellà: isquémico $^{(es)}$
* Francès: ischémique $^{(fr)}$
* Gallec: isquémico $^{(gl)}$
* Italià: ischemico $^{(it)}$
* Portuguès: isquémico $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·què·mic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# isquèmica
## Català

   * Pronúncia: oriental /isˈkɛ.mi.kə/, occidental /isˈkɛ.mi.ka/
   * Rimes: -ɛmika

### Adjectiu

isquèmica f. ‎(plural isquèmiques)
* Forma femenina de isquèmic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·què·mi·ca (4)
# isquèmics
## Català

   * Pronúncia: /isˈkɛ.miks/
   * Rimes: -ɛmiks

### Adjectiu

isquèmics m. pl.
* Forma plural de isquèmic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·què·mics (3)
# inquiriríets
## Català antic
### Verb

inquiriríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de inquirir

#### Variants

* inquiriríeu
# inquirisc
## Català
### Verb

inquirisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inquirir.
# inquiriràs
## Català
### Verb

inquiriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiriràs
* segona persona singular (tu) del futur de inquirir
# inquiriré
## Català
### Verb

inquiriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiriré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de inquirir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ki.ɾiˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.k(i).ɾiˈɾe\, baix \iŋ.ki.ɾiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

inquiriré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inquirir
# inquiriríeu
## Català
### Verb

inquiriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiriríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de inquirir

#### Variants

* inquiriríets
# inquirisca
## Català
### Verb

inquirisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inquirir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inquirir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inquirir.
# inquiririen
## Català
### Verb

inquiririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiririen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de inquirir
# inquiriries
## Català
### Verb

inquiriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiriries
* segona persona singular (tu) del condicional de inquirir
# inquirirà
## Català
### Verb

inquirirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de inquirir
# invitares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.ɾəs/, balear /iɱ.viˈta.ɾəs/ Occidental: /im.biˈta.ɾes/, /iɱ.viˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

invitares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de invitar.
    [Tu] invitares o et vas/vares invitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    Forma valenciana: [tu] invitessis, invitesses, invitasses, invitassis o invitares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·res (4)
* Anagrames: investira, investirà, sentiriva, visitaren
# invitados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.biˈta.ðos\, meridional \im.biˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /im.biˈta.d(o)s/, baix \iŋ.biˈta.ðoh\, austral \im.biˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

invitados m. pl.
* forma plural de invitado
# invitam
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.viˈtam/
   * Rimes: -am

### Verb

invitam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de invitar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] invitem o invitam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tam (3)
* Anagrama: vitamín
# invitarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central //imˈbi.təˈrɛm/, balear //iɱˈvi.təˈɾɛm/ Occidental: /im.bi.taˈɾem/, /iɱ.vi.taˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

invitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·rem (4)
* Anagrames: mentiriva, terminavi
# invitaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾan/, balear /iɱ.vi.təˈɾan/ Occidental: /im.bi.taˈɾan/, /iɱ.vi.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

invitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de invitar.
# invitare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.wiːˈtaː.rɛ/

### Verb

invītāre
* infinitiu del present actiu de invītō
# invitara
## Català

   * Pronúncia: valencià /im.biˈta.ɾa/, /iɱ.viˈta.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

invitara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Jo] invités, invitàs o invitara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Ell/ella/vostè] invités, invitàs o invitara.
# invitaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.ɾən/, balear /iɱ.viˈta.ɾən/ Occidental: /im.biˈta.ɾen/, /iɱ.viˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

invitaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de invitar.
    [Ells/elles/vostès] invitaren o van/varen invitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] invitessin, invitessen, invitassen, invitassin o invitaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ren (4)
* Anagrames: internavi, inventari
# inveteràsseu
## Català
### Verb

inveteràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·ràs·seu (5)
* Anagrama: interessàveu
# inveterés
## Català
### Verb

inveterés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·rés (4)
* Anagrames: envestiré, eviternes
# inveterésseu
## Català
### Verb

inveterésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteràssim
## Català
### Verb

inveteràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteràveu
## Català
### Verb

inveteràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inveterar-se.
# inveteràssiu
## Català
### Verb

inveteràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteréssem
## Català
### Verb

inveteréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteréssim
## Català
### Verb

inveteréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# inveteréssiu
## Català
### Verb

inveteréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inveterar-se.
# integrariven
## Català
### Verb

integrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de integrar.
# integrarives
## Català
### Verb

integrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de integrar.
# integraries
## Català
### Verb

integraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gra·ri·es (5)
* Anagrames: entrigaries, registraien
# integraré
## Català
### Verb

integraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gra·ré (4)
* Anagrames: entrigaré, regitaren

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.te.ɣɾaˈɾe\, meridional \iŋ.te.ɣɾaˈɾe\
       Americà: alt /in.t(e).ɡɾaˈɾe/, baix \iŋ.te.ɣɾaˈɾe\, austral \in.te.ɣɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

integraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb integrar
# integrariva
## Català
### Verb

integrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de integrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de integrar.
# integrarà
## Català
### Verb

integrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gra·rà (4)
* Anagrames: artigaren, entrigarà, garantiré, regitaran, tragarien, traginaré, triganera
# integraríeu
## Català
### Verb

integraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de integrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrigaríeu
# integraràs
## Català
### Verb

integraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gra·ràs (4)
* Anagrames: entrigaràs, garantires, targarines, traginares
# jaló
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəˈɫo/, occidental /d͡ʒaˈɫo/
   * Rimes: -o
   * Homòfon: gelor
   * Etimologia: Del francès jalon.

### Nom

jaló m. ‎(plural jalons)
* (topografia) Pal que es clava a terra per marcar una direcció o orientació provisional.

#### Traduccions

* Castellà: jalón $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·ló (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# jam
## Anglès

   * Pronúncia: /d​͡ʒæm/ Àudio (RU)

### Nom

jam ‎(comptable i incomptable, plural jams)
* melmelada
* (basquetbol) esmaixada
* embús de trànsit

#### Sinònims

* dunk
* slam dunk
* stuff

### Verb

jam ‎(3a persona singular present jams, gerundi jamming, passat i participi jammed)
* (basquetbol) esmaixar

#### Sinònims

* dunk
* stuff

### Vegeu també

* jam. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /jam/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu yē.

### Adverbi

jam
* forma alternativa de iam
# jalousies
## Francès

   * Pronúncia: /ʒa.luˈzi/

### Nom

jalousies f. pl.
* forma plural de jalousie
# jamai
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəˈmaj/, occidental /d͡ʒaˈmaj/
   * Rimes: -aj
   * Etimologia: De ja i mai, adaptació de l'antic jamés.

### Adverbi

jamai
* (arcaisme) mai (amb sentit intensiu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·mai (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# jalón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xaˈlon/, meridional \haˈloŋ\
       Americà: alt /x(a)ˈlon/, baix \haˈloŋ\, austral /xaˈlon/
   * Rimes: -on

### Nom

jalón m. ‎(plural jalones)
* jaló

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·lón (2)
# jam-packed
## Anglès
### Adjectiu

jam-packed ‎(comparatiu more jam-packed, superlatiu most jam-packed)
* ple de gom a gom, ple a vessar

#### Sinònims

* full, chock-a-block (col·loq.)

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# jamaicapauraque
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost del nesònim Jamaica i pauraque ‎(«enganyapastors pauraque»).

### Nom

jamaicapauraque m. ‎(plural jamaicapauraques)
* (ornitologia) enganyapastors de Jamaica (Siphonorhis americana, espècie extingida)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# inviteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈtɛw/, balear /iɱ.viˈtɛw/ Occidental: /im.biˈtew/, /iɱ.viˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

inviteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de invitar.
    [Vosaltres/vós] inviteu o invitau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que vosaltres/vós] inviteu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb invitar.
    Inviteu o invitau [vosaltres/vós].
# invitin
## Català

   * Pronúncia: /imˈbi.tin/, /iɱˈvi.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

invitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que ells/elles/vostès] invitin o inviten.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb invitar.
    Invitin o inviten [ells/elles/vostès].
# inviting
## Anglès
### Verb

inviting
* gerundi de invite
# invità
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈta/, /iɱ.viˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: invitar

### Verb

invità
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de invitar.
    [Ell/ella/vostè] invità o va invitar.
# invitessis
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

invitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Tu] invitessis, invitesses, invitasses, invitassis o invitares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tes·sis (4)
* Anagrames: insistives, investissi, visitessin
# invito
## Català

   * Pronúncia: central /imˈbi.tu/, nord-occidental /imˈbi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

invito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invitar.
    [Jo] invito, invite, invit o inviti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que jo] invito, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] inviti o invite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que ell/ella/vostè] invito, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] inviti o invite.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwiː.toː/
   * Etimologia: Format pel prefix in- i la mateixa arrel present en via i vita, que porta el significat de «venir».

### Verb

invītō ‎(1a present$^?$), invītās ‎(2a present), invītāre ‎(infinitiu), invītāvī ‎(perfet), invītātum ‎(supí)
* invitar
* desafiar
# invitessin
## Català

   * Pronúncia: /im.biˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

invitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Ells/elles/vostès] invitessin, invitessen, invitassen, invitassin o invitaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tes·sin (4)
* Anagrama: insistiven
# inviti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈbi.ti/, balear /iɱˈvi.ti/ Occidental: nord-occidental /imˈbi.ti/ valencià /iɱˈvi.ti/, /imˈbi.ti/
   * Rimes: -iti

### Verb

inviti
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invitar.
    Forma septentrional: [jo] invito, invite, invit o inviti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que jo] inviti o invite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que ell/ella/vostè] inviti o invite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb invitar.
    Inviti o invite [ell/ella/vostè].
# invitis
## Català

   * Pronúncia: /imˈbi.tis/, /iɱˈvi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

invitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que tu] invitis o invites; [tu] no invitis o invites.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tis (3)
* Anagrames: invisti, visitin
# invitàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.ɾəm/, balear /iɱ.viˈta.ɾəm/ Occidental: /im.biˈta.ɾem/, /iɱ.viˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

invitàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de invitar.
    [Nosaltres] invitàrem o vam/vàrem invitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    Forma valenciana: [nosaltres] invitéssim, invitéssem, invitàssem, invitàssim o invitàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tà·rem (4)
* Anagrames: mentiriva, terminavi
# irrogaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ru.ɣəˈɾas/ balear /i.ro.ɣəˈɾas/, /i.ru.ɣəˈɾas/ Occidental: /i.ro.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

irrogaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de irrogar.
# irrogasses
## Català
### Verb

irrogasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# irrogarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ru.ɣəˈɾa/ balear /i.ro.ɣəˈɾa/, /i.ru.ɣəˈɾa/ Occidental: /i.ro.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

irrogarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de irrogar.
# irrogaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ru.ɣəˈɾe/ balear /i.ro.ɣəˈɾe/, /i.ru.ɣəˈɾe/ Occidental: /i.ro.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

irrogaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de irrogar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ro.ɣaˈɾe\
       Americà: alt /i.ro.ɡaˈɾe/, baix \i.ro.ɣaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

irrogaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb irrogar
# irrogassin
## Català
### Verb

irrogassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# irrogaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ru.ɣəˈɾi.əs/ balear /i.ro.ɣəˈɾi.əs/, /i.ru.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /i.ro.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

irrogaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de irrogar.
# irrogaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ru.ɣəˈɾi.əw/ balear /i.ro.ɣəˈɾi.əw/, /i.ru.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /i.ro.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

irrogaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de irrogar.
# irrogassen
## Català
### Verb

irrogassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ro·gas·sen (4)
* Anagrama: gronsaries
# irrogassis
## Català
### Verb

irrogassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# intensifiquesses
## Català
### Verb

intensifiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiquessis
## Català
### Verb

intensifiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiqui
## Català
### Verb

intensifiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intensificar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intensificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intensificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intensificar.
# intensifiquessen
## Català
### Verb

intensifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiquis
## Català
### Verb

intensifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiquessi
## Català
### Verb

intensifiquessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiquessin
## Català
### Verb

intensifiquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# intensifiqueu
## Català
### Verb

intensifiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intensificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intensificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intensificar.
# intensifiquin
## Català
### Verb

intensifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intensificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intensificar.
# intensifiqués
## Català
### Verb

intensifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intensificar.
# jamurar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xa.muˈɾaɾ/, meridional /ha.muˈɾaɾ/
       Americà: alt /x(a).muˈɾaɾ/, baix /ha.muˈɾaɾ/, austral /xa.muˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del català eixamorar.

### Verb

jamurar ‎(present jamuro, passat jamuré, futur jamuraré)
* Treure l'aigua inundada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·mu·rar (3)
# jammed
## Anglès
### Verb

jammed
* passat i participi de jam
# jamming
## Anglès
### Verb

jamming
* gerundi de jam
# jamuro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xaˈmu.ɾo/, meridional /haˈmu.ɾo/
       Americà: alt /x(a)ˈmu.ɾo/, baix /haˈmu.ɾo/, austral /xaˈmu.ɾo/
   * Rimes: -uɾo

### Verb

jamuro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb jamurar
# jammier
## Anglès
### Adjectiu

jammier
* forma comparativa de jammy