OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# remarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.məˈɾɛm/ balear /rə.məˈɾəm/, /rə.məˈɾɛm/ Occidental: /re.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

remarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·rem (3)
# remades
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈma.ðəs/, occidental /reˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

remades
* Participi femení plural del verb remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·des (3)
# remaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈma.βən/, balear /rəˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /reˈma.βen/ valencià /reˈma.ven/, /reˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

remaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·ven (3)
# remasses
## Català
### Verb

remasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguesses, remessis, remesses, remassis, remares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mas·ses (3)
# remàieu
## Català
### Verb

remàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remavo, remàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mà·ieu (3)
# reme
## Català
### Verb

reme
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de remar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb remar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb remar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb remar.

#### Variants

* [1] remo, remi, rem
* [2] remi, remo
* [3] remi, remo
* [4] remi

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me (2)
# reméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈme.sim/, occidental /reˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

reméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguéssom, reméssem, remàssim, remàssem, remàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·més·sim (3)
# remés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmes/, occidental /reˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

remés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* [1] remessi, remessa, remeguessa, remàs, remara
* [2] remegués, remàs, remara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·més (2)
# remegueu
## Català
### Verb

remegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gueu (3)
# remen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.mən/, occidental /ˈre.men/
   * Rimes: -emen

### Verb

remen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de remar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb remar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb remar.

#### Variants

* [2] remin
* [3] remin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·men (2)
# remésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈme.səw/, occidental /reˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

remésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguéssou, reméssiu, remàssiu, remàsseu, remàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·més·seu (3)
# remeguesses
## Català
### Verb

remeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remessis, remesses, remassis, remasses, remares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gues·ses (4)
# remàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈma.βəw/, balear /rəˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /reˈma.βew/ valencià /reˈma.vew/, /reˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

remàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remavo, remàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mà·veu (3)
# remessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈme.sis/, occidental /reˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

remessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguesses, remesses, remassis, remasses, remares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mes·sis (3)
# remareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.məˈɾɛw/ balear /rə.məˈɾəw/, /rə.məˈɾɛw/ Occidental: /re.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

remareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·reu (3)
# remàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈma.ɾəw/, occidental /reˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

remàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de remar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* [2] remeguéssou, reméssiu, remésseu, remàssiu, remàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mà·reu (3)
# remeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈmɛw/ balear /rəˈməw/, /rəˈmɛw/ Occidental: /reˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

remeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de remar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb remar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb remar.

#### Variants

* [1] remau
* [2] remegueu
* [3] remau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·meu (2)
# remaies
## Català
### Verb

remaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·ies (3)
# remàvom
## Català
### Verb

remàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remàiem, remàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mà·vom (3)
# remaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈɾe/, occidental /re.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

remaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·ré (3)
# remessi
## Català
### Verb

remessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remessa, remeguessa, remés, remàs, remara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mes·si (3)
# remeguéssom
## Català
### Verb

remeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* reméssim, reméssem, remàssim, remàssem, remàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gués·som (4)
# remàs
## Català
### Verb

remàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* [1] remessi, remessa, remeguessa, remés, remara
* [2] remegués, remés, remara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·màs (2)
# remaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈɾi.əs/, occidental /re.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

remaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·ri·es (4)
# reméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈme.səm/, occidental /reˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

reméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguéssom, reméssim, remàssim, remàssem, remàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·més·sem (3)
# remegués
## Català
### Verb

remegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remés, remàs, remara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gués (3)
# remeguéssou
## Català
### Verb

remeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* reméssiu, remésseu, remàssiu, remàsseu, remàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gués·sou (4)
# remaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈɾi.əw/, occidental /re.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

remaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·rí·eu (4)
# remassen
## Català
### Verb

remassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguessen, remessin, remessen, remassin, remaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mas·sen (3)
# remàssim
## Català
### Verb

remàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguéssom, reméssim, reméssem, remàssem, remàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·màs·sim (3)
# remat
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmat/, occidental /reˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

remat
* Participi masculí singular del verb remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mat (2)
# remats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmats/, occidental /reˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

remats
* Participi masculí plural del verb remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mats (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemrst)
# remí
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmi/, occidental /reˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

remí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mí (2)
# remà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈma/, occidental /reˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

remà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mà (2)
# remam
## Català
### Verb

remam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mam (2)
# remassis
## Català
### Verb

remassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguesses, remessis, remesses, remasses, remares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mas·sis (3)
# remeguessa
## Català
### Verb

remeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remessi, remessa, remés, remàs, remara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·gues·sa (4)
# reméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈme.siw/, occidental /reˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

reméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* remeguéssou, remésseu, remàssiu, remàsseu, remàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·més·siu (3)
# remares
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈma.ɾəs/, occidental /reˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

remares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de remar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* [2] remeguesses, remessis, remesses, remassis, remasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·res (3)
# remaien
## Català
### Verb

remaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ma·ien (3)
# remant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈman/ balear /rəˈmant/, /rəˈman/ Occidental: nord-occidental /reˈman/ valencià /reˈmant/, /reˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

remant
* Gerundi del verb remar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mant (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemnrt)
# carrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈra/, balear /kəˈra/ alguerès /kaˈra/ Occidental: nord-occidental /kaˈra/ valencià /kaˈraɾ/, /kaˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: carrà
   * Etimologia: [1] De carrat, variant de carrac.
   * Etimologia: [2] De carro.

### Verb

carrar trans., intr.
* Tallar el suro en daus quadrats o carracs.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: carro, carra, carrem

#### Traduccions

* Castellà: encuadrar $^{(es)}$
* Francès: carrer $^{(fr)}$

### Verb

carrar trans.
* (alguerès) carretejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# rem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈrɛm/ balear /ˈrəm/, /ˈrɛm/ Occidental: /ˈrem/
   * Rimes: -ɛm

### Nom

rem m. ‎(plural rems)
* Instrument de fusta que es fa servir per remar.
* Esport nàutic en el que cal remar.

#### Derivats

* rem en couple o rem en scull.

#### Traduccions

* Afrikaans: riem $^{(af)}$
* Albanès: rrem $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Riemen $^{(de)}$ m., Ruder $^{(de)}$ n.
* Anglès: oar $^{(en)}$, paddle $^{(en)}$
* Àrab: مِجْذَاف‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: թիակ $^{(hy)}$ ‎(tiak)
* Àzeri: kürək $^{(az)}$
* Basc: arraun $^{(eu)}$
* Búlgar: гребло́ $^{(bg)}$ n. ‎(grebló), весло́ $^{(bg)}$ n. ‎(vesló)
* Castellà: remo $^{(es)}$ m.
* Coreà: 노 $^{(ko)}$ ‎(no)
* Danès: åre $^{(da)}$ c.
* Eslovac: veslo $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: veslo $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: remilo $^{(eo)}$
* Estonià: aer $^{(et)}$
* Feroès: ár $^{(fo)}$ f.
* Finès: airo $^{(fi)}$
* Francès: aviron $^{(fr)}$ m.
* Friülà: rem $^{(fur)}$
* Gallec: remo $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: rhwyf $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ნიჩაბი $^{(ka)}$ ‎(nítxabi)
* Grec: κουπί $^{(el)}$ n. ‎(kupí)
* Grec antic: κώπη $^{(grc)}$ f. ‎(kṓpē), ἐρετμόν $^{(grc)}$ n. ‎(eretmón)
* Hebreu: מָשׁוֹט $^{(he)}$ m.
* Hindi: पतवार $^{(hi)}$
* Hongarès: evező $^{(hu)}$
* Ídix: וועסלע‎ $^{(yi)}$ f.
* Indonesi: dayung $^{(id)}$
* Irlandès: rámh $^{(ga)}$ m.
* Islandès: ár $^{(is)}$ f.
* Italià: remo $^{(it)}$ m.
* Letó: airis $^{(lv)}$ m.
* Llatí: remus $^{(la)}$ m.
* Maltès: moqdief $^{(mt)}$ m.
* Mongol: сэлүүр $^{(mn)}$
* Neerlandès: riem $^{(nl)}$
* Noruec: åre $^{(no)}$
* Persa: پارو‎ $^{(fa)}$
* Polonès: wiosło $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: remo $^{(pt)}$ m.
* Romanès: ramă $^{(ro)}$ f., vâslă $^{(ro)}$ f.
* Rus: весло́ $^{(ru)}$ n. ‎(vesló)
* Sànscrit: अरित्र $^{(sa)}$ n.
* Serbocroat: весло $^{(sh)}$, veslo $^{(sh)}$
* Sicilià: remu $^{(scn)}$ m.
* Suec: åra $^{(sv)}$ c.
* Tagal: gaod $^{(tl)}$
* Tai: กรรเชียง $^{(th)}$
* Tàtar: ишкәк $^{(tt)}$
* Telugu: తెడ్డు $^{(te)}$
* Turc: kürek $^{(tr)}$
* Txec: veslo $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: весло́ $^{(uk)}$ n. ‎(veslò)
* Urdú: چپو‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: eshkak $^{(uz)}$
* Vènet: remo $^{(vec)}$
* Vietnamita: chèo $^{(vi)}$
* Xinès: 槳 $^{(zh)}$ ‎(桨, jiǎng)
* Anglès: rowing $^{(en)}$
* Castellà: remo $^{(es)}$ m.

### Verb

rem
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de remar.

#### Variants

* remo, reme, remi

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: erm, mer $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /rɛm/

### Nom

rem
* acusatiu singular de rēs
# remo
## Català
### Nom

remo m. ‎(plural remos)
* (arcaisme) Forma alternativa de rèmol.

### Verb

remo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de remar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb remar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb remar.

#### Variants

* [1] reme, remi, rem
* [2,3] remi, reme

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mo (2)
* Anagrames: mero, more, morè, moré, Moré, orem

### Vegeu també

* remo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈre.mo/
   * Rimes: -emo
   * Etimologia: Del llatí remus.

### Nom

remo m. ‎(plural remos)
* rem

#### Derivats

* remar

### Verb

remo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb remar

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mo (2)
* Anagrames: mero, meró, moer, more, moré

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre remo
# carrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈrat/, occidental /kaˈrat/
   * Rimes: -at

### Verb

carrat
* Participi masculí singular del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rat (2)
# carraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈra.βəs/, balear /kəˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /kaˈra.βes/ valencià /kaˈra.ves/, /kaˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

carraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ves (3)
# carrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾi.ən/, occidental /ka.raˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

carrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de carrar.

#### Variants

* carrariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·en (4)
# carr
## Català
### Verb

carr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carrar.

#### Variants

* carro, carre, carri

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# carrarives
## Català
### Verb

carrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de carrar.

#### Variants

* carraries

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·ves (4)
# carraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾi.ə/, occidental /ka.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

carraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de carrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carrar.

#### Variants

* [1] carrariva
* [2] carrariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·a (4)
# carraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈra.ɾən/, occidental /kaˈra.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

carraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de carrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* [2] carressin, carressen, carrassin, carrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ren (3)
# carraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾi.əs/, occidental /ka.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

carraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de carrar.

#### Variants

* carrarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·es (4)
# carràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈra.ɾəm/, occidental /kaˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

carràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de carrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* [2] carréssim, carréssem, carràssim, carràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rà·rem (3)
# carràssem
## Català
### Verb

carràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carréssim, carréssem, carràssim, carràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ràs·sem (3)
# carressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈre.sis/, occidental /kaˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

carressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carresses, carrassis, carrasses, carrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·res·sis (3)
# carrassen
## Català
### Verb

carrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carressin, carressen, carrassin, carraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ras·sen (3)
# carresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈre.səs/, occidental /kaˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

carresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carressis, carrassis, carrasses, carrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·res·ses (3)
# carraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾi.əm/, occidental /ka.raˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

carraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de carrar.

#### Variants

* carrarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·rí·em (4)
# carraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈra.βən/, balear /kəˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /kaˈra.βen/ valencià /kaˈra.ven/, /kaˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

carraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ven (3)
# carrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈres/, occidental /kaˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

carrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* [1] carressi, carràs, carrara
* [2] carressi, carràs, carrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rés (2)

## Francès

   * Pronúncia: /kaˈʁe/

### Adjectiu

carrés m. pl.
* forma plural de carré
# carrariva
## Català
### Verb

carrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de carrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carrar.

#### Variants

* [1] carraria
* [2] carraria

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·va (4)
# carrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈra.ðə/, occidental /kaˈra.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

carrada
* Participi femení singular del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·da (3)
# carrarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.rəˈɾɛm/ balear /kə.rəˈɾəm/, /kə.rəˈɾɛm/ Occidental: /ka.raˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

carrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·rem (3)
# carrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɾa/, occidental /ka.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

carrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·rà (3)
# carrariven
## Català
### Verb

carrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de carrar.

#### Variants

* carrarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ri·ven (4)
# carrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈran/ balear /kəˈrant/, /kəˈran/ Occidental: nord-occidental /kaˈran/ valencià /kaˈrant/, /kaˈran/
   * Rimes: -ant

### Verb

carrant
* Gerundi del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rant (2)
# carraríveu
## Català
### Verb

carraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de carrar.

#### Variants

* carraríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·rí·veu (4)
# carrarívem
## Català
### Verb

carrarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de carrar.

#### Variants

* carraríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·rí·vem (4)
# carrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈra.βə/, balear /kəˈra.və/ Occidental: nord-occidental /kaˈra.βa/ valencià /kaˈra.va/, /kaˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

carrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·va (3)
# carrades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈra.ðəs/, occidental /kaˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

carrades
* Participi femení plural del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·des (3)
# carrasses
## Català
### Verb

carrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carressis, carresses, carrassis, carrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ras·ses (3)
# carrara
## Català
### Verb

carrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* [1] carressi, carrés, carràs
* [2] carressi, carrés, carràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra·ra (3)