# dent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈden/ balear /ˈdent/, /ˈden/ Occidental: nord-occidental /ˈden/ valencià /ˈdent/, /ˈden/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí dens ‎(«dent»), segle XIII.

### Nom

dent f. ‎(plural dents)
* (anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.
* Part sortint i esmolada d'un objecte.
* En mecànica, en els engranatges, cadascun dels elements sortints que encaixa entre dues dents d'una altra peça o bé en el forat de l'anella d'una cadena.

#### Merònims

* arrel
* cement
* dentina
* polpa

#### Relacionats

* dental
* dentista
* dentífric
* esdentegar

#### Compostos i expressions

* amb dents i ungles
* armat fins a les dents
* dent accessòria
* dent caduca
* dent de llet
* dent decídua
* dent de lleó
* dent de llop
* dent incisiva
* dent inclosa
* dent invaginada
* dent labial
* dent malacòtica
* dent mercurial
* dent postissa
* dent temporal
* ensenyar les dents = amenaçar
* parlar entre dents

#### Traduccions

* Albanès: dhëmb $^{(sq)}$
* Alemany: Zahn $^{(de)}$ m.
* Anglès: tooth $^{(en)}$
* Àrab: سِنّ‎ $^{(ar)}$ f.
* Arameu: שִׁנָּא‎ $^{(arc)}$ f.
* Armeni: ատամ $^{(hy)}$ ‎(atam)
* Basc: hortz $^{(eu)}$
* Belarús: зуб $^{(be)}$ m. ‎(zub)
* Castellà: diente $^{(es)}$ m.
* Danès: tand $^{(da)}$ c.
* Eslovac: zub $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: zob $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: dento $^{(eo)}$
* Feroès: tonn $^{(fo)}$ f.
* Finès: hammas $^{(fi)}$
* Francès: dent $^{(fr)}$ f.
* Friülà: dint $^{(fur)}$ m.
* Gallec: dente $^{(gl)}$ m.
* Georgià: კბილი $^{(ka)}$ ‎(kbili)
* Grec: δόντι $^{(el)}$ n. ‎(dondi)
* Grec antic: ὀδούς $^{(grc)}$ m. ‎(odoús)
* Guaraní: ãi $^{(gn)}$
* Hebreu: שֵׁן‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: दाँत $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: fog $^{(hu)}$
* Ídix: צאָן‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: dento $^{(io)}$
* Indonesi: gigi $^{(id)}$
* Irlandès: fiacail $^{(ga)}$ f.
* Islandès: tönn $^{(is)}$ f.
* Italià: dente $^{(it)}$
* Japonès: 歯 $^{(ja)}$
* Llatí: dens $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: DENT $^{(csc)}$
* Llombard: dent $^{(lmo)}$
* Maori: niho $^{(mi)}$
* Mongol: шүд $^{(mn)}$
* Neerlandès: tand $^{(nl)}$
* Noruec: tann $^{(no)}$
* Occità: dent $^{(oc)}$ f.
* Polonès: ząb $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: dente $^{(pt)}$ m.
* Quítxua: kiru $^{(qu)}$
* Retoromànic: dent $^{(rm)}$
* Romanès: dinte $^{(ro)}$ m.
* Rus: зуб $^{(ru)}$ m. ‎(zub)
* Sànscrit: दन्त $^{(sa)}$ m.
* Sard: dènte $^{(sc)}$ f.
* Serbocroat: зуб $^{(sh)}$, zub $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: denti $^{(scn)}$ m.
* Suahili: jino $^{(sw)}$
* Suec: tand $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: дандон $^{(tg)}$
* Tagal: ngipin $^{(tl)}$
* Tai: ฟัน $^{(th)}$
* Tàtar: теш $^{(tt)}$
* Turc: diş $^{(tr)}$
* Txec: zub $^{(cs)}$ m.
* Vènet: dénte $^{(vec)}$ m.
* Wolof: bëñ $^{(wo)}$
* Xinès: 牙齒 $^{(zh)}$ ‎(牙齿, yáchǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /dɛnt/

### Nom

dent ‎(plural dents)
* bony

### Verb

dent ‎(3a persona singular present dents, gerundi denting, passat i participi dented)
* abonyegar

## Francès

   * Etimologia: Del llatí dens ‎(«dent»)

### Nom

dent f. ‎(plural dents)
* (anatomia) dent

#### Merònims

* cément
* collet
* couronne
* émail
* dentine
* racine

#### Relacionats

* dentalgie
* dentaire
* dentale
* dentelé
* denté
* denticule
* dentier
* dentifrice
* dentigère
* dentimètre
* dentipare
* dentiste
* dentition
* denture
* édenter
* odontalgie
* odontoïde

#### Compostos i expressions

* dent artificielle
* dent déciduale
* dent de lait
* dent incluse
* dent labiale
* dent permanente
* dent temporaire

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 258. ISBN 978-2-294-01941-8.
* Entrada «dent» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).