OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arnieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈɛw/ balear /əɾ.niˈəw/, /ər.niˈɛw/ Occidental: /aɾ.niˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arnieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·eu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinru)
* Anagrames: anireu, niareu, niàreu, reunia
# arniasses
## Català
### Verb

arniasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·as·ses (4)
* Anagrama: arenassis
# arniem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈɛm/ balear /əɾ.niˈəm/, /ər.niˈɛm/ Occidental: /aɾ.niˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arniem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arniar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arniar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimnr)
* Anagrames: amerin, anirem, armeni, marine, minaré, minera, niarem, niàrem, raïmen
# arniassen
## Català
### Verb

arniassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·as·sen (4)
* Anagrama: arenassin
# arniada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa.ðə/, occidental /aɾ.niˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

arniada
* Participi femení singular del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·da (4)
* Anagrames: adiaran, aidaran, Ariadna, nadaria
# arniam
## Català
### Verb

arniam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·am (3)
* Anagrames: amanir, amarin, amarín, animar, marina, Marina, marinà, minara, minarà
# arniessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.sis/, occidental /aɾ.niˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arniessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·es·sis (4)
* Anagrama: irisassen
# aromatitzàs
## Català
### Verb

aromatitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zàs (5)
* Anagrama: atomitzaràs
# aromatitz
## Català
### Verb

aromatitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·titz (4)
* Anagrames: amortitza, amortitzà, atomitzar
# aromatitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.məˈti.d͡zə/ balear /ə.ɾo.məˈti.d͡zə/, /ə.ɾu.məˈti.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.maˈti.d͡za/, valencià /a.ɾo.maˈti.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

aromatitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aromatitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·za (5)
* Anagrames: atomitzara, atomitzarà
# aromatitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡za/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

aromatitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zà (5)
* Anagrames: atomitzara, atomitzarà
# aromatitzassen
## Català
### Verb

aromatitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zas·sen (6)
* Anagrames: anastomitzar-se, anastomitzares
# aromatitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.məˈti.d͡zən/ balear /ə.ɾo.məˈti.d͡zən/, /ə.ɾu.məˈti.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.maˈti.d͡zen/, valencià /a.ɾo.maˈti.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

aromatitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aromatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aromatitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zen (5)
* Anagrames: atomitzaren, monetitzara, monetitzarà
# mencionassen
## Català
### Verb

mencionassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mencionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·ci·o·nas·sen (5)
* Anagrama: encanonéssim
# mendicasses
## Català
### Verb

mendicasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·cas·ses (4)
* Anagrames: ascendíssem, escandíssem
# mendicàs
## Català
### Verb

mendicàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·càs (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimns)
* Anagrames: ascendim, escandim
# mercy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈmɜː.si/ (RU), /ˈmɝː.si/ (EUA)
   * Etimologia: Del francès antic mercit, merci, del llatí merces, de merx.

### Nom

mercy ‎(plural mercies)
* mercè

#### Derivats

* merciful

### Miscel·lània

* Síl·labes: mer·cy (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre mercy
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre mercy
# mendicarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾi.ən/, occidental /men.di.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

mendicarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·ri·en (5)
* Anagrames: incendiarem, incendiàrem
# mendicàssiu
## Català
### Verb

mendicàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·càs·siu (4)
* Anagrames: acuindéssim, disminuesca
# mendiquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.diˈki/, occidental /men.diˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

mendiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·quí (3)
* Anagrames: indiquem, mediquin
# mendiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /mənˈdi.ki/, occidental /menˈdi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

mendiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mendicar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mendicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mendicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·qui (3)
* Anagrames: indiquem, mediquin
# mendique
## Català
### Verb

mendique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mendicar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mendicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mendicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·que (3)
* Anagrama: mediquen
# mercies
## Anglès
### Nom

mercies
* forma plural de mercy
# mendicaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾas/, occidental /men.di.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

mendicaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·ràs (4)
* Anagrama: descaminar
# mendicaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾi.əs/, occidental /men.di.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

mendicaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·ri·es (5)
* Anagrames: ascendiríem, escandiríem
# mendicaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mən.diˈka.βəs/, balear /mən.diˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /men.diˈka.βes/ valencià /men.diˈka.ves/, /men.diˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

mendicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·ves (4)
* Anagrama: descanviem
# mendicassis
## Català
### Verb

mendicassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·cas·sis (4)
* Anagrames: ascendíssim, escandíssim
# mendicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.diˈka.ɾəs/, occidental /men.diˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

mendicares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de mendicar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·res (4)
* Anagrames: ascendirem, ascendírem, escandirem, escandírem
# mendicau
## Català
### Verb

mendicau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mendicar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·cau (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimnu)
* Anagrama: acuindem
# mendicat
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.diˈkat/, occidental /men.diˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

mendicat
* Participi masculí singular del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·cat (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimnt)
* Anagrames: dictamen, medicant
# mendicàsseu
## Català
### Verb

mendicàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·càs·seu (4)
* Anagrama: acuindéssem
# mendicaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.di.kəˈɾe/, occidental /men.di.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

mendicaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·ca·ré (4)
* Anagrama: medicaren
# mendicats
## Català

   * Pronúncia: oriental /mən.diˈkats/, occidental /men.diˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

mendicats
* Participi masculí plural del verb mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·cats (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeimnst)
* Anagrama: dictàmens
# mendico
## Català
### Verb

mendico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mendicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: men·di·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeimno)
* Anagrames: condíem, Nicodem
# menejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /me.ne.ʒaˈɾas/, valencià /me.ne.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

menejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·ràs (4)
* Anagrames: ensajarem, ensajàrem, manejar-se, manejares
# menejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nəˈʒat/ balear /mə.nəˈd͡ʒat/, /mə.nəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒat/, valencià /me.neˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

menejat
* Participi masculí singular del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·jat (3)
* Anagrama: netejam
# menejara
## Català
### Verb

menejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·ra (4)
* Anagrama: manejaré
# menegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒe.sin/, valencià /me.neˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

menegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ges·sin (4)
* Anagrama: geminessen
# menegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒe.sis/, valencià /me.neˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

menegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ges·sis (4)
* Anagrama: geminesses
# menejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nəˈʒa.ɾəs/ balear /mə.nəˈd͡ʒa.ɾəs/, /mə.nəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒa.ɾes/, valencià /me.neˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

menejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de menejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·res (4)
* Anagrama: menejar-se
# menegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒe.sim/, valencià /me.neˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

menegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·gés·sim (4)
* Anagrama: geminéssem
# menejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /me.ne.ʒaˈɾan/, valencià /me.ne.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

menejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·ran (4)
* Anagrama: manejaren
# menegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒe.siw/, valencià /me.neˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

menegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·gés·siu (4)
* Anagrama: geminésseu
# menejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /me.ne.ʒaˈɾa/, valencià /me.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

menejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·rà (4)
* Anagrama: manejaré
# menegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /me.neˈʒi/, valencià /me.neˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

menegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·gí (3)
* Anagrama: gemine
# menejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /me.ne.ʒaˈɾi.a/, valencià /me.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

menejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de menejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·ja·ri·a (5)
* Anagrama: marejaien
# menegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈnɛ.ʒi/ balear /məˈnə.ʒi/, /məˈnɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /meˈne.ʒi/, valencià /meˈne.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

menegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de menejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb menejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb menejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb menejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ne·gi (3)
* Anagrama: gemine
# curiosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.ɾiˈo.zə/, occidental /ku.ɾiˈo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

curiosa f. ‎(plural curioses)
* Forma femenina de curiós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ri·o·sa (4)
* Heterograma de 7 lletres (aciorsu)
* Anagrama: suriaco

## Italià
### Verb

curiosa
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de curiosare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de curiosare

## Llatí

   * Pronúncia: /kuː.rɪˈoː.sa/, /kuː.rɪˈoː.saː/

### Adjectiu

cūriōsa
* nominatiu femení singular de cūriōsus
* nominatiu neutre plural de cūriōsus
* vocatiu femení singular de cūriōsus
* vocatiu neutre plural de cūriōsus
* acusatiu neutre plural de cūriōsus
cūriōsā
* ablatiu femení singular de cūriōsus
# velaritzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.ew/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾi.ew/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

velaritzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·za·rí·eu (6)
* Anagrama: realitzaríveu
# velaritzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əm/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.em/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾi.em/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

velaritzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·za·rí·em (6)
* Anagrama: realitzarívem
# velaritzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.es/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾi.es/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

velaritzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·za·ri·es (6)
* Anagrama: realitzarives
# velaritzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.en/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾi.en/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

velaritzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·za·ri·en (6)
* Anagrama: realitzariven
# velaritzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ə/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.a/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾi.a/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

velaritzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de velaritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·za·ri·a (6)
* Anagrama: realitzariva
# cagations
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌka.ɣə.tiˈons/, occidental /ˌka.ɣa.tiˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

cagations m. pl.
* Forma plural de cagatió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ga·ti·ons (4)
* Anagrama: agnòstica
# velloteig
## Català
### Verb

velloteig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vellotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llo·teig (3)
* Anagrames: vellotegi, vellotegí
# vellotegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎuˈtɛ.ʒi/ balear /və.ʎoˈtə.ʒi/, /və.ʎuˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /be.ʎoˈte.ʒi/ valencià /ve.ʎoˈte.d͡ʒi/, /be.ʎoˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

vellotegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vellotejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vellotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vellotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vellotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llo·te·gi (4)
* Anagrama: velloteig
# vellotegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎu.təˈʒi/ balear /və.ʎo.təˈʒi/, /və.ʎu.təˈʒi/ Occidental: nord-occidental /be.ʎo.teˈʒi/ valencià /ve.ʎo.teˈd͡ʒi/, /be.ʎo.teˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

vellotegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vellotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llo·te·gí (4)
* Anagrama: velloteig
# velleig
## Català
### Verb

velleig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·lleig (2)
* Anagrames: vellegi, vellegí
# vellejara
## Català
### Verb

vellejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vellejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vellejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·lle·ja·ra (4)
* Anagrama: vallejaré
# vellutegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎu.təˈʒɛm/ balear /və.ʎu.təˈʒəm/, /və.ʎu.təˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /be.ʎu.teˈʒem/ valencià /ve.ʎu.teˈd͡ʒem/, /be.ʎu.teˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

vellutegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vellutejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vellutejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb vellutejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llu·te·gem (4)
* Anagrama: vetlleguem
# mercè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mərˈsɛ/ balear /məɾˈsə/, /mərˈsɛ/ Occidental: /meɾˈse/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Del llatí mercēde(m), acusatiu de mercēs ‎(«pagament, recompensa»), segle XII.

### Nom

mercè f. ‎(plural mercès)
* Favor que es fa a algú.
    Em farà la mercè d'ajudar-me a baixar del cavall?
* (en plural) Expressió d'agraïment.
    Ho hem aconseguit mercès al treball de tots.

#### Derivats

* vostè

#### Compostos i expressions

* A la mercè de: Depenent del caprici d'algú o d'alguna cosa.
    La nau estava a mercè dels vents.

#### Sinònims

* benefici, gràcia, favor, socors, servei, caritat
* gràcies
* disposició, discreció

#### Traduccions

* Anglès: mercy $^{(en)}$
* Castellà: merced $^{(es)}$ f.
* Portuguès: mercê $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mer·cè (2)
* Anagrames: creem, creme

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vellutejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎu.təˈʒa.ɾəw/ balear /və.ʎu.təˈd͡ʒa.ɾəw/, /və.ʎu.təˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /be.ʎu.teˈʒa.ɾew/ valencià /ve.ʎu.teˈd͡ʒa.ɾew/, /be.ʎu.teˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vellutejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vellutejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vellutejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llu·te·jà·reu (5)
* Anagrama: lluertejàveu
# velluteig
## Català
### Verb

velluteig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vellutejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llu·teig (3)
* Anagrames: vellutegi, vellutegí
# vellutegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎu.təˈʒɛw/ balear /və.ʎu.təˈʒəw/, /və.ʎu.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /be.ʎu.teˈʒew/ valencià /ve.ʎu.teˈd͡ʒew/, /be.ʎu.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vellutegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vellutejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vellutejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vellutejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llu·te·geu (4)
* Anagrama: vetllegueu
# velluteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎuˈtɛ.ʒəs/ balear /və.ʎuˈtə.ʒəs/, /və.ʎuˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /be.ʎuˈte.ʒes/ valencià /ve.ʎuˈte.d͡ʒes/, /be.ʎuˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

velluteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vellutejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vellutejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·llu·te·ges (4)
* Anagrama: vetllegués