OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# immergiran
## Català
### Verb

immergiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de immergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mer·gi·ran (4)
* Anagrama: immigraren
# immergires
## Català
### Verb

immergires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de immergir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mer·gi·res (4)
* Anagrames: esgrimirem, esgrimírem, immergir-se
# immergigueu
## Català
### Verb

immergigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb immergir.
# immergiren
## Català
### Verb

immergiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de immergir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immergir.
# inicien
## Català
### Verb

inicien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de iniciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb iniciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb iniciar.
# iniciessin
## Català
### Verb

iniciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# inicieguéssou
## Català
### Verb

inicieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciessa
## Català
### Verb

iniciessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# inicieguéssom
## Català
### Verb

inicieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# inicies
## Català
### Verb

inicies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de iniciar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciessen
## Català
### Verb

iniciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciesses
## Català
### Verb

iniciesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# iniciessi
## Català
### Verb

iniciessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb iniciar.
# inhabilitàssim
## Català
### Verb

inhabilitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.na.βi.liˈte\
       Americà: alt /i.na.bi.liˈte/, baix \i.na.βi.liˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

inhabilité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inhabilitar
# inhabilitàsseu
## Català
### Verb

inhabilitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilitàssiu
## Català
### Verb

inhabilitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilitéssem
## Català
### Verb

inhabilitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilitésseu
## Català
### Verb

inhabilitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# inhabilitàveu
## Català
### Verb

inhabilitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inhabilitar.
# inhabilités
## Català
### Verb

inhabilités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhabilitar.
# industrialitzaries
## Català
### Verb

industrialitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de industrialitzar.
# industrialitzasses
## Català
### Verb

industrialitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzarien
## Català
### Verb

industrialitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de industrialitzar.
# industrialitzaràs
## Català
### Verb

industrialitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de industrialitzar.
# industrialitzassen
## Català
### Verb

industrialitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzaria
## Català
### Verb

industrialitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de industrialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de industrialitzar.
# industrialitzarà
## Català
### Verb

industrialitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de industrialitzar.
# industrialitzaré
## Català
### Verb

industrialitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de industrialitzar.
# industrialitzaríeu
## Català
### Verb

industrialitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de industrialitzar.
# implantéssim
## Català
### Verb

implantéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantéssiu
## Català
### Verb

implantéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantí
## Català
### Verb

implantí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de implantar.
# implementa
## Català
### Verb

implementa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de implementar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb implementar.
# implement
## Català
### Verb

implement
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implementar.

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪmpləmənt/ àudio (EUA)

### Nom

implement ‎(plural implements)
* artefacte

### Verb

implement ‎(3a persona singular present implements, gerundi implementing, passat i participi implemented)
* implementar

### Vegeu també

* implement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# implantéssem
## Català
### Verb

implantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implantésseu
## Català
### Verb

implantésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.
# implausible
## Anglès
### Adjectiu

implausible ‎(comparatiu more implausible, superlatiu most implausible)
* inversemblant, poc creïble

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# injurio
## Català

   * Pronúncia: central /iɲ.ʒuˈɾi.u/, occidental /iɲ.d͡ʒuˈɾi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

injurio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de injuriar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb injuriar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxu.ɾjo\, meridional \iŋˈhu.ɾjo\
       Americà: alt \iŋˈxu.ɾjo\, baix \iŋˈhu.ɾjo\, austral \iŋˈxu.ɾjo\
   * Rimes: -uɾjo

### Verb

injurio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb injuriar
# injurios
## Català
### Verb

injurios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàieu
## Català
### Verb

injuriàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de injuriar.
# injurieuse
## Francès
### Adjectiu

injurieuse f. ‎(plural injurieuses)
* forma femenina de injurieux
# injurieu
## Català
### Verb

injurieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de injuriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb injuriar.
# injurii
## Català
### Verb

injurii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de injuriar.
# injurià
## Català
### Verb

injurià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de injuriar.
# injuriàrem
## Català
### Verb

injuriàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de injuriar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriessis
## Català
### Verb

injuriessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# innovarien
## Català
### Verb

innovarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de innovar.
# innovaràs
## Català
### Verb

innovaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de innovar.
# innovaríeu
## Català
### Verb

innovaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de innovar.
# innovassen
## Català
### Verb

innovassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ennovassin
# innovasses
## Català
### Verb

innovasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ennovassis
# innovarà
## Català
### Verb

innovarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·rà (4)
* Anagrama: vionaran
# innovaries
## Català
### Verb

innovaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·ri·es (5)
* Anagrama: visionaren
# innovaré
## Català
### Verb

innovaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·va·ré (4)
* Anagrames: orinaven, vionaren

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.no.βaˈɾe\, meridional \iŋ.no.βaˈɾe\
       Americà: alt /in.no.baˈɾe/, baix \iŋ.no.βaˈɾe\, austral \in.no.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

innovaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb innovar
# innovassin
## Català
### Verb

innovassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# infestaia
## Català
### Verb

infestaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.
# infestar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fəsˈtar.sə/ balear /iɱ.fəsˈtaɾ.sə/, /iɱ.fəs.tərˈsə/ Occidental: /iɱ.fesˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

infestar-se
* Forma pronominal de infestar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'infesto, s'infesta, ens infestem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Anagrames: afinestres, infestares, satisferen, tarifessen
# infestara
## Català
### Verb

infestara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Anagrames: afinestra, afinestrà
# infestaran
## Català
### Verb

infestaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·ta·ran (4)
* Anagrama: infantares
# infestaien
## Català
### Verb

infestaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.
# infestaies
## Català
### Verb

infestaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·ta·ies (4)
* Anagrama: satisfeien
# infestam
## Català
### Verb

infestam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tam (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefimnst)
* Anagrama: manifest
# improbablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾoˌβa.βleˈmen.te\
       Americà: alt /im.pɾoˌba.bleˈmen.t(e)/, baix \im.pɾoˌβa.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De improbable i el sufix -mente.

### Adverbi

improbablemente
* improbablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·ba·ble·men·te (6)
# improbaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾo.βaˈɾe\
       Americà: alt /im.p(ɾo).baˈɾe/, baix \im.pɾo.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

improbaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb improbar
# improbabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /im.proˌba.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De improbabile i el sufix -mente.

### Adverbi

improbabilmente
* improbablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·ba·bil·mén·te (6)
# improbable
## Anglès
### Adjectiu

improbable ‎(comparatiu more improbable, superlatiu most improbable)
* improbable, inversemblant

#### Sinònims

* unlikely

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# improbablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾuˌβab.bɫəˈmen/, /im.pɾuˌβa.βɫəˈmen/ balear /im.pɾoˌbab.bɫəˈment/, /im.pɾuˌbab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pɾoˌβab.bɫeˈmen/, /im.pɾoˌβa.βɫeˈmen/ valencià /im.pɾoˌba.bɫeˈment/, /im.pɾoˌβa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De improbable i el sufix -ment.

### Adverbi

improbablement
* D’una manera improbable.

#### Antònims

* probablement

#### Traduccions

* Anglès: improbably $^{(en)}$
* Castellà: improbablemente $^{(es)}$
* Francès: improbablement $^{(fr)}$
* Italià: improbabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·ba·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# improbably
## Anglès

   * Etimologia: De improbable i el sufix -ly.

### Adverbi

improbably ‎(comparatiu more improbably, superlatiu most improbably)
* improbablement
# improbar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾoˈβaɾ\
       Americà: alt /im.p(ɾo)ˈbaɾ/, baix \im.pɾoˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

improbar trans. ‎(present impruebo, passat improbé, futur improbaré)
* improvar

#### Sinònims

* desaprobar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·bar (3)
# improcedentemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pɾo.θeˌðen.teˈmen.te\, meridional \im.pɾo.θeˌðeŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /im.p(ɾo).seˌden.teˈmen.te/, baix \im.pɾo.seˌðeŋ.teˈmen.te\, austral \im.pɾo.seˌðen.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De improcedente i el sufix -mente.

### Adverbi

improcedentemente
* improcedentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·ce·den·te·men·te (7)
# improbiosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾu.βiˌo.zəˈmen/ balear /im.pɾo.biˌo.zəˈment/, /im.pɾu.biˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pɾo.βiˌo.zaˈmen/ valencià /im.pɾo.biˌo.zaˈment/, /im.pɾo.βiˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De improbiós i el sufix -ment.

### Adverbi

improbiosament
* ímprobament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·bi·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# improbé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾoˈβe\
       Americà: alt /im.p(ɾo)ˈbe/, baix \im.pɾoˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

improbé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb improbar
# inflarien
## Català
### Verb

inflarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inflar.
# inflarà
## Català
### Verb

inflarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de inflar.
# inflaré
## Català
### Verb

inflaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·ré (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefilnr)
* Anagrames: enfilar, flairen

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.flaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.flaˈɾe\, baix \iŋ.flaˈɾe\, austral \iɱ.flaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

inflaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inflar
# inflaràs
## Català
### Verb

inflaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inflar.
# inflasses
## Català
### Verb

inflasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.
# inflassen
## Català
### Verb

inflassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflar.
# inflaries
## Català
### Verb

inflaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de inflar.
# inflarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱˈflaɾ.se\
       Americà: alt \iɱˈflaɾ.s(e)\, baix \iŋˈflaɾ.se\, austral \iɱˈflaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

inflarse trans., pron. ‎(present me inflo, passat me inflé, futur me inflaré)
* forma pronominal de inflar
# inflaríeu
## Català
### Verb

inflaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inflar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·rí·eu (4)
* Anagrama: afluirien
# incrementàreu
## Català
### Verb

incrementàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incrementar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementàieu
## Català
### Verb

incrementàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incrementar.
# incrementàrem
## Català
### Verb

incrementàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incrementar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementàs
## Català
### Verb

incrementàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tàs (4)
* Anagrama: sincerament
# incrementum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kreːˈmɛn.tʊm/
   * Etimologia: Derivat de increscō

### Nom

incrēmentum n. ‎(genitiu incrēmentī)
* creixement, desenvolupament
* increment

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | incrēmentum | incrēmenta |
| Vocatiu | incrēmentum | incrēmenta |
| Acusatiu | incrēmentum | incrēmenta |
| Genitiu | incrēmentī | incrēmentōrum |
| Datiu | incrēmentō | incrēmentīs |
| Ablatiu | incrēmentō | incrēmentīs |
# incrementà
## Català
### Verb

incrementà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de incrementar.
# incrementàssem
## Català
### Verb

incrementàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementos
## Català
### Verb

incrementos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incrementar.
# instruigueves
## Català
### Verb

instruigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# instruigués
## Català
### Verb

instruigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruiguéssem
## Català
### Verb

instruiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruiguésseu
## Català
### Verb

instruiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruigueven
## Català
### Verb

instruigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# instruiguéreu
## Català
### Verb

instruiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de instruir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruigué
## Català
### Verb

instruigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de instruir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de instruir.
# instruiguérem
## Català
### Verb

instruiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de instruir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruiguéveu
## Català
### Verb

instruiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# instauraran
## Català
### Verb

instauraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de instaurar.
# instaurarem
## Català
### Verb

instaurarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de instaurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tau·ra·rem (4)
* Anagrama: menstruaria
# instauraria
## Català
### Verb

instauraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de instaurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instaurar.
# instaurarien
## Català
### Verb

instaurarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instaurar.
# instaurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ins.təwˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ins.tawˈɾa/ valencià /ins.tawˈɾaɾ/, /ins.tawˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: instaurà
   * Etimologia: Del llatí instaurare.

### Verb

instaurar trans.
* Renovar, establir de nou o restaurar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: instauro, instaura, instaurem

#### Derivats

* instaurable
* Relacionats: instauració, instaurador, instauratiu.

#### Traduccions

* Anglès: establish $^{(en)}$
* Castellà: instaurar $^{(es)}$
* Francès: instaurer $^{(fr)}$, rétablir $^{(fr)}$
* Italià: stabilire $^{(it)}$, rinnovare $^{(it)}$
* Llatí: instaurare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tau·rar (3)
* Anagrama: arruïnats

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tauˈɾaɾ/, meridional \i(ŋ)h.tauˈɾaɾ\
       Americà: alt /ins.t(au)ˈɾaɾ/, baix \i(ŋ)h.tauˈɾaɾ\, austral /i(n)h.tauˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

instaurar trans. ‎(present instauro, passat instauré, futur instauraré)
* instaurar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tau·rar (3)
# instaurares
## Català
### Verb

instaurares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de instaurar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instaurar.
# instauraren
## Català
### Verb

instauraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de instaurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instaurar.
# instaurareu
## Català
### Verb

instaurareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de instaurar.
# instaurara
## Català
### Verb

instaurara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instaurar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instaurar.
# informatitzaríeu
## Català
### Verb

informatitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de informatitzar.
# informatitzasses
## Català
### Verb

informatitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# informatitzassis
## Català
### Verb

informatitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# informatitzaré
## Català
### Verb

informatitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de informatitzar.