OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ablation
## Francès

   * Pronúncia: /a.blaˈsjɔ̃/

### Nom

ablation f. ‎(plural ablations)
* ablació
# ablativo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βlaˈti.βo\
       Americà: alt /a.blaˈti.bo/, baix \a.βlaˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

ablativo m. ‎(femení ablativa, plural masculí ablativos, plural femení ablativas)
* ablatiu

### Nom

ablativo m. ‎(plural ablativos)
* ablatiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·ti·vo (4)

## Esperanto

   * Pronúncia: /a.blaˈti.vo/
   * Àudio: França

### Nom

ablativo ‎(acusatiu ablativon, plural ablativoj, plural acusatiu ablativojn)
* ablatiu

## Italià

   * Pronúncia: /a.blaˈtiː.vo/

### Nom

ablativo m. ‎(plural ablativi)
* ablatiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·tì·vo (4)
# ablativas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βlaˈti.βas\, meridional \a.βlaˈti.βah\
       Americà: alt /a.blaˈti.b(a)s/, baix \a.βlaˈti.βah\, austral \a.βlaˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

ablativas f. pl.
* forma plural de ablativa
# ablative
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæb.lə.tɪv/ àudio (EUA)

### Adjectiu

ablative ‎(no comparable)
* ablatiu

### Nom

ablative ‎(plural ablatives)
* ablatiu
# aclameïx
## Català
### Verb

aclameïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aclameir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aclameir.
# aclameïts
## Català
### Verb

aclameïts
* Participi masculí plural del verb aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·ïts (4)
* Anagrames: aclimates, aclimatés
# aclameïxen
## Català
### Verb

aclameïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclameir.
# aclameït
## Català
### Verb

aclameït
* Participi masculí singular del verb aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·ït (4)
* Anagrama: aclimate
# aclameïu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫə.məˈiw/, occidental /a.kɫa.meˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

aclameïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclameir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclameir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·ï·u (5)
* Anagrames: aculàiem, calmàieu
# aclameïxes
## Català
### Verb

aclameïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclameir.
# aclameïxo
## Català
### Verb

aclameïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclameir.
# aclamin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.min/, occidental /aˈkɫa.min/
   * Rimes: -amin

### Verb

aclamin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclamar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclamar.
# aclamis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.mis/, occidental /aˈkɫa.mis/
   * Rimes: -amis

### Verb

aclamis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mis (3)
* Anagrames: amicals, malcasi, malcasí
# acordis
## Català
### Verb

acordis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·dis (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdiors)
* Anagrama: ordisca
# acordió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.diˈo/ balear /ə.koɾ.ðiˈo/, /ə.kur.ðiˈo/ Occidental: /a.koɾ.ðiˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del francès accordéon, segle XIX.

### Nom

acordió m. ‎(plural acordions)
* Instrument aeròfon de llengüetes lliures proveït de teclat i d'una manxa accionada amb el braç.

#### Derivats

* acordionista

#### Traduccions

* Afrikaans: akkordeon $^{(af)}$
* Albanès: fizarmonikë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Akkordeon $^{(de)}$ n., Schifferklavier $^{(de)}$ n., Ziehharmonika $^{(de)}$ f.
* Anglès: accordion $^{(en)}$
* Àrab: أَكُورْدِيُون‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ակորդեոն $^{(hy)}$ ‎(akordeon)
* Asturià: acordión $^{(ast)}$ f.
* Basc: akordeoi $^{(eu)}$
* Bretó: akordeon $^{(br)}$ m.
* Búlgar: хармо́ника $^{(bg)}$ f. ‎(kharmónika)
* Castellà: acordeón $^{(es)}$
* Coreà: 아코디언 $^{(ko)}$ ‎(akodieon)
* Danès: trækharmonika $^{(da)}$ c., harmonika $^{(da)}$ c., akkordeon $^{(da)}$ n.
* Esperanto: akordiono $^{(eo)}$
* Estonià: akordion $^{(et)}$
* Feroès: harmonika $^{(fo)}$ f.
* Francès: accordéon $^{(fr)}$
* Friülà: armòniche $^{(fur)}$ f.
* Gallec: acordeón $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: acordion $^{(cy)}$ m.
* Georgià: აკორდეონი $^{(ka)}$ ‎(akordèoni)
* Grec: ακορντεόν $^{(el)}$ n. ‎(akordeon)
* Hebreu: אָקּוֹרְדִּיּוֹן‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: अकॉर्डियन $^{(hi)}$
* Hongarès: harmonika $^{(hu)}$
* Ídix: אַקאָרדעאָן‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: akordeon $^{(id)}$
* Irlandès: cairdín $^{(ga)}$ m., acordán $^{(ga)}$ m.
* Italià: fisarmonica $^{(it)}$
* Japonès: アコーデオン $^{(ja)}$ ‎(akōdeon), 手風琴 $^{(ja)}$
* Kazakh: аккордеон $^{(kk)}$ ‎(akkordeon/akordeon)
* Kirguís: аккордеон $^{(ky)}$ ‎(akordeon)
* Letó: akordeons $^{(lv)}$ m.
* Lituà: akordeonas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: accordio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: армоника $^{(mk)}$ f.
* Malai: akordion $^{(ms)}$
* Neerlandès: accordeon $^{(nl)}$ n., harmonica $^{(nl)}$ m.
* Noruec: trekkspell $^{(no)}$ n.
* Polonès: akordeon $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: acordeão $^{(pt)}$ m.
* Romanès: acordeon $^{(ro)}$ n.
* Rus: гармо́ника $^{(ru)}$ f. ‎(garmónika)
* Serbocroat: хармо̀ника $^{(sh)}$ f. (ciríl·lic), harmonika $^{(sh)}$ f. (llatí)
* Suahili: kodiani $^{(sw)}$
* Suec: dragspel $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: аккордеон $^{(tg)}$
* Tai: หีบเพลงชัก $^{(th)}$
* Turc: akordiyon $^{(tr)}$
* Txec: akordeon $^{(cs)}$ m., harmonika $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: акордео́н $^{(uk)}$ m. ‎(akordeon)
* Uzbek: akkordeon $^{(uz)}$
* Vietnamita: phong cầm $^{(vi)}$
* Volapük: tiraharmonöm $^{(vo)}$
* Xinès: 手風琴 $^{(zh)}$ ‎(手风琴, shǒufēngqín)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* acordió. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# acordillí
## Català
### Verb

acordillí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acordillar.
# acordilléssiu
## Català
### Verb

acordilléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordin
## Català
### Verb

acordin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acordar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·din (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdinor)
* Anagrames: condira, condirà, nòrdica
# acordions
## Català
### Nom

acordions m. pl.
* Forma plural de acordió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·ons (4)
* Anagrama: acordonis
# acordions diatònics
## Català
### Nom

acordions diatònics m. pl.
* Forma plural de acordió diatònic.
# acordillésseu
## Català
### Verb

acordillésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llés·seu (5)
* Anagrama: acordelléssiu
# acordist
## Català antic
### Verb

acordist
* segona persona singular (tu) del passat de acordar
# acordilléssim
## Català
### Verb

acordilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# aclimata
## Català
### Verb

aclimata
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aclimatar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aclimatar.
# aclimatam
## Català
### Verb

aclimatam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclimatar.
# aclavellats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫə.βəˈʎats/, balear /ə.kɫə.vəˈʎats/ Occidental: nord-occidental /a.kɫa.βeˈʎats/ valencià /a.kɫa.veˈʎats/, /a.kɫa.βeˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

aclavellats m. pl.
* Forma plural de aclavellat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ve·llats (4)
# aclimat
## Català
### Verb

aclimat
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclimatar.
# aclimataien
## Català
### Verb

aclimataien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
# aclimataia
## Català
### Verb

aclimataia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
# aclimataies
## Català
### Verb

aclimataies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
# aclavellat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫə.βəˈʎat/, balear /ə.kɫə.vəˈʎat/ Occidental: nord-occidental /a.kɫa.βeˈʎat/ valencià /a.kɫa.veˈʎat/, /a.kɫa.βeˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Parasíntesi del prefix a-, clavell i el sufix -at.

### Adjectiu

aclavellat m. ‎(femení aclavellada, plural masculí aclavellats, plural femení aclavellades)
* De forma semblant a un clavell.

#### Traduccions

* Castellà: aclavelado $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ve·llat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acord de confidencialitat
## Català
### Nom

acord de confidencialitat m. ‎(plural acords de confidencialitat)
* Contracte privat amb el que es protegeix la difusió de material o informació de caràcter confidencial per interessos particulars o comercials.

#### Traduccions

* Anglès: non-disclosure agreement $^{(en)}$, confidentiality agreement $^{(en)}$
* Castellà: acuerdo de confidencialidad $^{(es)}$ m.
* Francès: accord de non-divulgation $^{(fr)}$ m.
* Romanès: acord de confidențialitate $^{(ro)}$ n.

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# acorda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈkɔr.də/ Occidental: nord-occidental /aˈkɔr.ða/ valencià /aˈkɔɾ.ða/, /aˈkɔɾ.ðɔ/
   * Rimes: -ɔɾda

### Verb

acorda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acordar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da (3)
* Anagrama: croada

## Català antic
### Verb

acorda
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de acordar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acordar
# acordadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.koɾˌða.ðaˈmen.te\
       Americà: alt \a.koɾˌða.daˈmen.t(e)\, baix \a.koɾˌða.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De acordado i el sufix -mente.

### Adverbi

acordadamente
* acordadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da·da·men·te (6)
# acordaies
## Català
### Verb

acordaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acordar.
# acordaia
## Català
### Verb

acordaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acordar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acordar.
# acordaien
## Català
### Verb

acordaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acordar.
# acordadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˌda.ðəˈmen/ balear /ə.koɾˌða.ðəˈment/, /ə.kurˌða.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.korˌða.ðaˈmen/ valencià /a.koɾˌða.ðaˈment/, /a.koɾˌða.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acordat i el sufix -ment.

### Adverbi

acordadament
* D'una manera acordada.

#### Antònims

* desacordadament

#### Traduccions

* Castellà: acordadamente $^{(es)}$
* Italià: accordatamente $^{(it)}$, accordevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abolírem
## Català
### Verb

abolírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abolir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lí·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeilmor)
* Anagrama: abriolem
# abolíssiu
## Català
### Verb

abolíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.
# abolíssim
## Català
### Verb

abolíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.
# abolí
## Català
### Verb

abolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abolir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lí (3)
* Anagrames: Albió, baoli, baolí, òbila, Oliba, òliba

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βoˈli\
       Americà: alt /a.boˈli/, baix \a.βoˈli\
   * Rimes: -i

### Verb

abolí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abolir
# abolíeu
## Català
### Verb

abolíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lí·eu (4)
* Heterograma de 7 lletres (abeilou)
* Anagrama: boleiau
# abolíreu
## Català
### Verb

abolíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abolir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lí·reu (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeiloru)
* Anagrama: abrioleu
# abolís
## Català
### Verb

abolís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lís (3)
* Heterograma de 6 lletres (abilos)
* Anagrames: absoli, baliso, baolis, Lisboa
# abolíem
## Català
### Verb

abolíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lí·em (4)
* Heterograma de 7 lletres (abeilmo)
* Anagrama: boleiam
# abolíssem
## Català
### Verb

abolíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lís·sem (4)
* Anagrama: baoléssim
# abolísseu
## Català
### Verb

abolísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·lís·seu (4)
* Anagrama: baoléssiu
# acquiescencies
## Anglès
### Nom

acquiescencies
* forma plural de acquiescency
# acquieta
## Italià
### Verb

acquieta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de acquietare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acquietare
# acquietai
## Italià
### Verb

acquietai
* primera persona singular (io) del passat de acquietare
# acquietando
## Italià
### Verb

acquietando
* gerundi de acquietare
# acquietandosi
## Italià
### Verb

acquietandosi
* gerundi de acquietarsi
# acquietano
## Italià
### Verb

acquietano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de acquietare
# acquietantesi
## Italià
### Verb

acquietantesi
* participi present de acquietarsi
# acquietammo
## Italià
### Verb

acquietammo
* primera persona plural (noi) del passat de acquietare
# acquietante
## Italià
### Verb

acquietante
* participi present de acquietare
# acquietare
## Italià

   * Pronúncia: /ak.kwjeˈtaː.re/
   * Etimologia: De quieto.

### Verb

acquietare trans. ‎(pronominal acquietarsi)
* aquietar
* apagar

#### Variants

* acquetare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·quie·tà·re (4)
# acquetatesi
## Italià
### Verb

acquetatesi
* participi passat femení plural de acquetarsi
# acquetaste
## Italià
### Verb

acquetaste
* segona persona plural (voi) del passat de acquetare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
# acquetata
## Italià
### Verb

acquetata
* participi passat femení singular de acquetare
# acquetassero
## Italià
### Verb

acquetassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
# acquetassimo
## Italià
### Verb

acquetassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
# acquetasti
## Italià
### Verb

acquetasti
* segona persona singular (tu) del passat de acquetare
# acquetate
## Italià
### Verb

acquetate
* participi passat femení plural de acquetare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de acquetare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de acquetare
# acquetatasi
## Italià
### Verb

acquetatasi
* participi passat femení singular de acquetarsi
# acquetasse
## Italià
### Verb

acquetasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
# acquetassi
## Italià
### Verb

acquetassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de acquetare
# acquietino
## Italià
### Verb

acquietino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de acquietare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de acquietare
# acquietiamoci
## Italià
### Verb

acquietiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de acquietarsi
# acquieteresti
## Italià
### Verb

acquieteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de acquietare
# acquieterete
## Italià
### Verb

acquieterete
* segona persona plural (voi) del futur de acquietare
# acquieti
## Italià
### Verb

acquieti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de acquietare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de acquietare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de acquietare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de acquietare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de acquietare
# acquietiate
## Italià
### Verb

acquietiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de acquietare
# acquietereste
## Italià
### Verb

acquietereste
* segona persona plural (voi) del condicional de acquietare
# acquieterò
## Italià
### Verb

acquieterò
* primera persona singular (io) del futur de acquietare
# acquietiamo
## Italià
### Verb

acquietiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de acquietare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de acquietare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de acquietare
# acquieterà
## Italià
### Verb

acquieterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de acquietare
# acquieteranno
## Italià
### Verb

acquieteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de acquietare
# acquieterebbero
## Italià
### Verb

acquieterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de acquietare
# acquietavi
## Italià
### Verb

acquietavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acquietare
# acquieterebbe
## Italià
### Verb

acquieterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de acquietare
# acquieterei
## Italià
### Verb

acquieterei
* primera persona singular (io) del condicional de acquietare
# acquietavate
## Italià
### Verb

acquietavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de acquietare
# acquieterai
## Italià
### Verb

acquieterai
* segona persona singular (tu) del futur de acquietare
# acquieteremo
## Italià
### Verb

acquieteremo
* primera persona plural (noi) del futur de acquietare
# acquietavo
## Italià
### Verb

acquietavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de acquietare
# acquieteremmo
## Italià
### Verb

acquieteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de acquietare
# acabin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.βin/, occidental /aˈka.βin/
   * Rimes: -abin

### Verb

acabin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acabar.
    [Que ells/elles/vostès] acabin o acaben.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acabar.
    Acabin o acaben [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bin (3)
* Anagrames: bacina, cabina
# acabà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa/, occidental /a.kaˈba/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acabar

### Verb

acabà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acabar.
    [Ell/ella/vostè] acabà o va acabar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bà (3)
* Anagrama: abacà
# acabàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɾəm/, occidental /a.kaˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acabàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acabar.
    [Nosaltres] acabàrem o vam/vàrem acabar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma valenciana: [nosaltres] acabéssim, acabéssem, acabàssem, acabàssim o acabàrem.
# acabàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβas/
   * Rimes: -as

### Verb

acabàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Jo] acabés, acabàs o acabara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Ell/ella/vostè] acabés, acabàs o acabara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bàs (3)
* Anagrama: abacàs
# acabo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.βu/, occidental /aˈka.βo/
   * Rimes: -abo

### Verb

acabo
* (central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabar.
* (nord-occidental col·loquial) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acabar.
* (nord-occidental col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acabar.

#### Variants

* [1] acabe, acab, acabi
* [2,3] acabi, acabe

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bo (3)
* Anagrames: aboca, abocà, caoba

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈka.βo\
       Americà: alt /aˈka.bo/, baix \aˈka.βo\
   * Rimes: -abo

### Verb

acabo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acabar

## Portuguès
### Verb

acabo
* primera persona singular (eu) del present d'indicatiu de acabar
# acabos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈka.βos/

### Verb

acabos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] acabis o acabes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bos (3)
* Anagrama: abocàs
# acabàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɾəw/, occidental /a.kaˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acabàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acabar.
    [Vosaltres/vós] acabàreu o vau/vàreu acabar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] acabéssiu, acabésseu, acabàsseu, acabàssiu o acabàreu.
# acabis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.βis/, occidental /aˈka.βis/
   * Rimes: -abis

### Verb

acabis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acabar.
    [Que tu] acabis o acabes; [tu] no acabis o acabes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bis (3)
* Anagrama: bàsica
# acabàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kaˈβa.jew/

### Verb

acabàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] acabàveu.
# acumulaies
## Català
### Verb

acumulaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acumular.
# acumulación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ku.mu.laˈθjon/, meridional \a.ku.mu.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.ku.mu.l(a)ˈsjon/, baix \a.ku.mu.laˈsjoŋ\, austral /a.ku.mu.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

acumulación f. ‎(plural acumulaciones)
* acumulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·mu·la·ción (5)
# acumulaien
## Català
### Verb

acumulaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acumular.
# acumulam
## Català
### Verb

acumulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acumular.