OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abordes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβor.dəs/, occidental /aˈboɾ.ðes/
   * Rimes: -oɾdes

### Verb

abordes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abordar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (abdeors)
* Anagrames: borades, obrades, orbades, robades
# abordessa
## Català
### Verb

abordessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.
# abordesses
## Català
### Verb

abordesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.
# abordessen
## Català
### Verb

abordessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.

### Miscel·lània

* Anagrames: desbraones, desbraonés
# abordessis
## Català
### Verb

abordessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.
# abordeu
## Català
### Verb

abordeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abordar.
# aculéssiu
## Català
### Verb

aculéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.
# aculí
## Català
### Verb

aculí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lí (3)
* Anagrama: caliu
# aculésseu
## Català
### Verb

aculésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.
# acuminadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ku.miˈna.ðas\, meridional \a.ku.miˈna.ðah\
       Americà: alt /a.ku.miˈna.d(a)s/, baix \a.ku.miˈna.ðah\, austral \a.ku.miˈna.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

acuminadas f. pl.
* forma plural de acuminada
# aculés
## Català
### Verb

aculés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lés (3)
* Heterograma de 6 lletres (acelsu)
* Anagrames: ascleu, calues, caules, Caules, esclau, escula, esculà
# acum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kʊm/

### Nom

acum
* acusatiu singular de acus
# acumen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.mən/, occidental /aˈku.men/
   * Rimes: -umen
   * Etimologia: Del llatí acūmen ‎(«punta»).

### Nom

acumen m. ‎(plural acúmens)
* (micologia) Extrem agut dels conidis.

#### Traduccions

* Anglès: acumen $^{(en)}$
* Castellà: acumen $^{(es)}$ m.
* Francès: acumen $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·men (3)
* Heterograma de 6 lletres (acemnu)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈku.men/, meridional \aˈku.meŋ\
       Americà: alt /aˈku.men/, baix \aˈku.meŋ\, austral /aˈku.men/
   * Rimes: -umen

### Nom

acumen m. ‎(plural acúmenes)
* acumen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·men (3)
* Heterograma de 6 lletres (acemnu)

## Francès

   * Pronúncia: /a.kyˈmɛn/

### Nom

acumen m.
* acumen
# addirizzino
## Italià
### Verb

addirizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de addirizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de addirizzare
# addirizzo
## Italià
### Verb

addirizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de addirizzare
# additional
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdɪʃənəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

additional ‎(no comparable)
* addicional, suplementari

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# additional inning
## Anglès
### Nom

additional inning
* (beisbol) entrada suplementària

#### Sinònims

* extra inning

### Vegeu també

* additional inning. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# addirizziamoci
## Italià
### Verb

addirizziamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addirizzarsi
# addition
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdɪʃən/, /æˈdɪʃən/ àudio (EUA)

### Nom

addition ‎(comptable i incomptable, plural additions)
* addició

## Francès

   * Pronúncia: /a.diˈsjɔ̃/

### Nom

addition f. ‎(plural additions)
* addició, suma
* compte (d’una consumició)
# addirizzò
## Italià
### Verb

addirizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de addirizzare
# addis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈad.dɪs/

### Verb

addis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de addō
# additio
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈdɪ.tɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de additus.

### Nom

additiō f. ‎(genitiu additiōnis)
* suma

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | additiō | additiōnēs |
| Vocatiu | additiō | additiōnēs |
| Acusatiu | additiōnem | additiōnēs |
| Genitiu | additiōnis | additiōnum |
| Datiu | additiōnī | additiōnibus |
| Ablatiu | additiōne | additiōnibus |
# addirizziate
## Italià
### Verb

addirizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de addirizzare
# acomiadeguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acomiadeguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] acomiadessin, acomiadessen, acomiadassin, acomiadassen o acomiadaren.
# acomiadegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

acomiadegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] acomiadeu.
# acomiadegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

acomiadegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
# acomiadeguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

acomiadeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] acomiadessis, acomiadesses, acomiadassis, acomiadasses o acomiadares.
# acomiadaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.mi.əˈða.βəs/, balear /ə.ku.mi.əˈða.vəs/ Occidental: /a.ko.mi.aˈða.βes/, /a.ko.mi.aˈða.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

acomiadaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acomiadar.
# acomiadavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.βi/

### Verb

acomiadavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acomiadar.
    Forma septentrional per [jo] acomiadava.
# acomiadavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.βu/, nord-occidental /a.ko.mi.aˈða.βo/

### Verb

acomiadavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acomiadar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] acomiadàveu.
# acomiade
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ko.miˈa.ðe/

### Verb

acomiade
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomiadar.
    Forma valenciana: [jo] acomiado, acomiade, acomiad o acomiadi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Que jo] acomiadi o acomiade.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Que ell/ella/vostè] acomiadi o acomiade.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acomiadar.
    Acomiadi o acomiade [ell/ella/vostè].
# acomiadeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

acomiadeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] acomiadem.
# acomiadeguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

acomiadeguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
# aconduiguérem
## Català
### Verb

aconduiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aconduir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduiguéreu
## Català
### Verb

aconduiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aconduir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduiguésseu
## Català
### Verb

aconduiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduiguéssem
## Català
### Verb

aconduiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduiguéveu
## Català
### Verb

aconduiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aconduir.
# aconduigués
## Català
### Verb

aconduigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kun.duˈi/ balear /ə.kon.duˈi/, /ə.kun.duˈi/ Occidental: nord-occidental /a.kon.duˈi/ valencià /a.kon.duˈiɾ/, /a.kon.duˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: aconduí
   * Etimologia: Del prefix a- i conduir, segle XIX.

### Verb

aconduir trans.
* Acomodar les coses a transportar o guardar.
* Aconductar.
* Conduir, guiar.
* (andorrà) Menar el bestiar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acondueixo, acondueix, aconduïm

#### Traduccions

* Castellà: colocar $^{(es)}$
* Francès: arranger $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·ir (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdinoru)
* Anagrama: coudinar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aconduiran
## Català
### Verb

aconduiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aconduir.
# adelantades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ðəs/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

adelantades
* Participi femení plural del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·des (5)
# adelant
## Català
### Verb

adelant
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelantar.

#### Variants

* adelanto, adelante

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lant (3)
* Anagrama: alendat
# adelanta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫan.tə/, occidental /a.ðeˈɫan.ta/
   * Rimes: -anta

### Verb

adelanta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adelantar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta (4)
# adelantada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ðə/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

adelantada
* Participi femení singular del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·da (5)
# adelantament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫən.təˈmen/ balear /ə.ðə.ɫən.təˈment/, /ə.ðə.ɫən.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫan.taˈmen/ valencià /a.ðe.ɫan.taˈment/, /a.ðe.ɫan.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De adelantar i el sufix -ment, del castellà adelantar, segle XX.

### Nom

adelantament m. ‎(plural adelantaments)
* (castellanisme) avanç, avenç, avançament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre adelantament
# adelantaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫən.təˈmens/, occidental /a.ðe.ɫan.taˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

adelantaments m. pl.
* Forma plural de adelantament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ments (5)
# adeixes
## Català antic
### Verb

adeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de adir
# adelantado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.lanˈta.ðo\, meridional \a.ðe.laŋˈta.(ð)o\
       Americà: alt /a.de.lanˈta.do/, baix \a.ðe.laŋˈta.ðo\, austral \a.ðe.lanˈta.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

adelantado m. ‎(plural adelantados)
* (rugbi) avant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·do (5)

### Vegeu també

* adelantado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# adelantados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.lanˈta.ðos\, meridional \a.ðe.laŋˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /a.de.lanˈta.d(o)s/, baix \a.ðe.laŋˈta.ðoh\, austral \a.ðe.lanˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

adelantados m. pl.
* forma plural de adelantado
# adelantam
## Català
### Verb

adelantam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adelantar.

#### Variants

* adelantem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tam (4)
* Anagrama: lamentada
# acotarives
## Català
### Verb

acotarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: etivocaràs
# acotarà
## Català
### Verb

acotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acotar.
# acotaríem
## Català
### Verb

acotaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·rí·em (5)
* Anagrames: acotiarem, acotiàrem
# acotaria
## Català
### Verb

acotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·ri·a (5)
* Anagrames: acotiara, acotiarà
# acotariven
## Català
### Verb

acotariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Anagrames: contraieva, etivocaran
# acotaràs
## Català
### Verb

acotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·ràs (4)
* Anagrames: acostara, acostarà
# acotaré
## Català
### Verb

acotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acotar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.taˈɾe/
       Americà: alt /a.k(o).taˈɾe/, baix /a.ko.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acotaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acotar
# acotarien
## Català
### Verb

acotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·ri·en (5)
* Anagrama: acotiaren
# acotaries
## Català
### Verb

acotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·ri·es (5)
* Anagrames: acotiares, escotaria
# acotariva
## Català
### Verb

acotariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acotar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acotar.
# adjectivaríeu
## Català
### Verb

adjectivaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adjectivar.
# adjectivaràs
## Català
### Verb

adjectivaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adjectivar.
# adjectivassen
## Català
### Verb

adjectivassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivassin
## Català
### Verb

adjectivassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivaríveu
## Català
### Verb

adjectivaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adjectivar.
# adjectivasses
## Català
### Verb

adjectivasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivaré
## Català
### Verb

adjectivaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adjectivar.
# adjectivas
## Occità

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒetˈti.bo̞s/

### Adjectiu

adjectivas f. pl.
* forma plural de adjectiva
# acromatitzésseu
## Català
### Verb

acromatitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzéssiu
## Català
### Verb

acromatitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzàveu
## Català
### Verb

acromatitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acromatitzar.
# acromatitzés
## Català
### Verb

acromatitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzàssim
## Català
### Verb

acromatitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzéssem
## Català
### Verb

acromatitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzàsseu
## Català
### Verb

acromatitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzàssiu
## Català
### Verb

acromatitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzéssim
## Català
### Verb

acromatitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# actualitzegueu
## Català
### Verb

actualitzegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzegués
## Català
### Verb

actualitzegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzaves
## Català
### Verb

actualitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de actualitzar.
# actualitzeguessa
## Català
### Verb

actualitzeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzavi
## Català
### Verb

actualitzavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de actualitzar.
# actualitzeguesses
## Català
### Verb

actualitzeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzeguem
## Català
### Verb

actualitzeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzeguessen
## Català
### Verb

actualitzeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzavo
## Català
### Verb

actualitzavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de actualitzar.
# actualitze
## Català
### Verb

actualitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de actualitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb actualitzar.
# adormissara
## Català
### Verb

adormissara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissam
## Català
### Verb

adormissam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adormissar-se.
# adormissar
## Català
### Verb

adormissar
* Forma de l'infinitiu adormissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis·sar (4)
# adormissaran
## Català
### Verb

adormissaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adormissar-se.
# adormissaren
## Català
### Verb

adormissaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adormissar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# addicionaies
## Català
### Verb

addicionaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicional
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈnaɫ/ balear /əd.di.si.oˈnaɫ/, /əd.di.si.uˈnaɫ/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈnaɫ/, valencià /a.ði.si.oˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De addició i el sufix -al, segle XIX.

### Adjectiu

addicional inv. ‎(plural addicionals)
* Que és afegit a quelcom, suplementari.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·ci·o·nal (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# addicionam
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈnam/, /əd.di.si.uˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

addicionam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de addicionar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] addicionem o addicionam.
# addicionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna/ balear /əd.di.si.oˈna/, /əd.di.si.uˈna/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna/ valencià /a.ði.si.oˈnaɾ/, /a.ði.si.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: addicionà
   * Etimologia: De addició.

### Verb

addicionar trans.
* Fer o posar addicions.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: addiciono, addiciona, addicionem

#### Traduccions

* Castellà: adicionar $^{(es)}$
* Esperanto: adicii $^{(eo)}$
* Francès: additionner $^{(fr)}$
* Italià: addizionare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·ci·o·nar (5)
* Anagrama: indicadora

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# addicionaia
## Català
### Verb

addicionaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionaien
## Català
### Verb

addicionaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionara
## Català

   * Pronúncia: valencià /ad.di.si.oˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

addicionara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Jo] addicionés, addicionàs o addicionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Ell/ella/vostè] addicionés, addicionàs o addicionara.
# addicionals
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈnaɫs/ balear /əd.di.si.oˈnaɫs/, /əd.di.si.uˈnaɫs/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈnaɫs/, valencià /a.ði.si.oˈnaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

addicionals inv. pl.
* Forma plural de addicional.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·ci·o·nals (5)
# adeprenies
## Català
### Verb

adeprenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adependre.
# adeprès
## Català
### Verb

adeprès
* Participi masculí singular del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·près (3)
* Anagrames: depresa, despare, paredes, paredés, preades
# adeprén
## Català
### Verb

adeprén
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adependre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·prén (3)
* Anagrama: pareden