OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# posseïsques
## Català
### Verb

posseïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ïs·ques (4)
* Anagrama: posseesquis
# posseït
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səˈit/ balear /po.səˈit/, /pu.səˈit/ Occidental: /po.seˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

posseït
* Participi masculí singular del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ït (3)
* Anagrames: estopis, sòpites, topessi
# posseesquis
## Català
### Verb

posseesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·es·quis (4)
* Anagrama: posseïsques
# posseesquin
## Català
### Verb

posseesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb posseir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·es·quin (4)
* Anagrama: posseïsquen
# posseíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səˈi.ɾəw/ balear /po.səˈi.ɾəw/, /pu.səˈi.ɾəw/ Occidental: /po.seˈi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

posseíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de posseir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·í·reu (4)
* Anagrama: operéssiu
# posseiguéssem
## Català
### Verb

posseiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·sei·gués·sem (4)
* Anagrama: imposeguesses
# posseïra
## Català
### Verb

posseïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ï·ra (4)
* Anagrames: posaries, soparies
# posseïa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səˈi.ə/ balear /po.səˈi.ə/, /pu.səˈi.ə/ Occidental: /po.seˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

posseïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de posseir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ï·a (4)
* Anagrames: posaies, sopaies
# posseïsquen
## Català
### Verb

posseïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb posseir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ïs·quen (4)
* Anagrama: posseesquin
# posseireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səjˈɾɛw/ balear /po.səjˈɾəw/, /pu.səjˈɾɛw/ Occidental: /po.sejˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

posseireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·i·reu (4)
* Anagrama: operéssiu
# posseïren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səˈi.ɾən/ balear /po.səˈi.ɾən/, /pu.səˈi.ɾən/ Occidental: /po.seˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

posseïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de posseir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ï·ren (4)
* Anagrames: ensopir-se, esperonis, operessin, responies
# posseiríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səjˈɾi.əm/ balear /po.səjˈɾi.əm/, /pu.səjˈɾi.əm/ Occidental: /po.sejˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

posseiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·sei·rí·em (4)
* Anagrama: imperioses
# posseíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.səˈi.sim/ balear /po.səˈi.sim/, /pu.səˈi.sim/ Occidental: /po.seˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

posseíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·ís·sim (4)
* Anagrama: imposessis
# posseesca
## Català
### Verb

posseesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb posseir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·es·ca (4)
* Anagrama: acopesses
# posseiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.sə.iˈɾe/ balear /po.sə.iˈɾe/, /pu.sə.iˈɾe/ Occidental: /po.se.iˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

posseiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·i·ré (4)
* Anagrama: operessi
# posseirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.sə.iˈɾa/ balear /po.sə.iˈɾa/, /pu.sə.iˈɾa/ Occidental: /po.se.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

posseirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·se·i·rà (4)
* Anagrames: posaries, soparies
# prevegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈβɛ.ʒis/ balear /pɾəˈvə.ʒis/, /pɾəˈvɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈβe.ʒis/ valencià /pɾeˈve.d͡ʒis/, /pɾeˈβe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

prevegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ve·gis (3)
* Anagrama: vespregi
# prevegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈβɛ.ʒi/ balear /pɾəˈvə.ʒi/, /pɾəˈvɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈβe.ʒi/ valencià /pɾeˈve.d͡ʒi/, /pɾeˈβe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

prevegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb preveure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb preveure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ve·gi (3)
* Anagrama: preveig
# prevés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈβes/, balear /pɾəˈves/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈβes/ valencià /pɾeˈves/, /pɾeˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

prevés
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·vés (2)
* Anagrames: vesper, vespre
# prevessin
## Català
### Verb

prevessin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ves·sin (3)
* Anagrama: envesprís
# preveges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈβɛ.ʒəs/ balear /pɾəˈvə.ʒəs/, /pɾəˈvɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈβe.ʒes/ valencià /pɾeˈve.d͡ʒes/, /pɾeˈβe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

preveges
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb preveure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ve·ges (3)
* Anagrama: vesprege
# prevéreu
## Català
### Verb

prevéreu
* (literari, valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de preveure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·vé·reu (3)
* Anagrames: preveure, preveuré
# prevegés
## Català
### Verb

prevegés
* (col·loquial oriental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.
* (col·loquial oriental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ve·gés (3)
* Anagrama: vesprege
# preveig
## Català
### Verb

preveig
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·veig (2)
* Anagrama: prevegi
# preveim
## Català
### Verb

preveim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·veim (2)
* Anagrama: perívem
# preveis
## Català
### Verb

preveis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de preveure.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·veis (2)
* Anagrama: perives
# preveuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈβɛ.wən/ balear /pɾəˈvə.wən/, /pɾəˈvɛ.wən/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈβe.wen/ valencià /pɾeˈve.wen/, /pɾeˈβe.wen/
   * Rimes: -ɛwen

### Verb

preveuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de preveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ve·uen (3)
* Anagrama: prenéveu
# suggeria
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /su.d͡ʒeˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

suggeria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de suggerir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·ri·a (4)
* Anagrames: agreguis, agreugis
# suggeriríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.d͡ʒə.ɾiˈɾi.əw/, occidental /su.d͡ʒe.ɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

suggeriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·ri·rí·eu (5)
* Anagrama: irriguegués
# suggeresc
## Català
### Verb

suggeresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·resc (3)
* Anagrama: greguescs
# suggeríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.d͡ʒəˈɾi.əm/, occidental /su.d͡ʒeˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

suggeríem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·rí·em (4)
* Anagrama: migregués
# suggerisques
## Català
### Verb

suggerisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·ris·ques (4)
* Anagrama: suggeresquis
# suggerisquen
## Català
### Verb

suggerisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb suggerir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·ris·quen (4)
* Anagrama: suggeresquin
# suggeresquin
## Català
### Verb

suggeresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb suggerir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·res·quin (4)
* Anagrama: suggerisquen
# suggeresquis
## Català
### Verb

suggeresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb suggerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sug·ge·res·quis (4)
* Anagrama: suggerisques
# comandéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mənˈde.siw/ balear /ko.mənˈde.siw/, /ku.mənˈde.siw/ Occidental: /ko.manˈde.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

comandéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·dés·siu (4)
* Anagrama: aconduíssem
# comandarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾa/ balear /ko.mən.dəˈɾa/, /ku.mən.dəˈɾa/ Occidental: /ko.man.daˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

comandarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·da·rà (4)
* Anagrama: Andròmaca

## Català antic
### Verb

comandarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de comandar
# comandara
## Català
### Verb

comandara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·man·da·ra (4)
* Anagrama: Andròmaca

## Català antic
### Verb

comandara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# cobresquis
## Català
### Verb

cobresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bres·quis (3)
* Anagrama: cobrisques
# cobresquin
## Català
### Verb

cobresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cobrir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bres·quin (3)
* Heterograma de 10 lletres (bceinoqrsu)
* Anagrama: cobrisquen
# cobrisca
## Català

   * Pronúncia: occidental /koˈbɾis.ka/, /kuˈβɾis.ka/
   * Rimes: -iska

### Verb

cobrisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cobrir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cobrir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bris·ca (3)
* Anagrama: abricocs
# cobrisquen
## Català
### Verb

cobrisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cobrir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bris·quen (3)
* Heterograma de 10 lletres (bceinoqrsu)
* Anagrama: cobresquin
# cobrisques
## Català
### Verb

cobrisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bris·ques (3)
* Anagrama: cobresquis
# cobresca
## Català
### Verb

cobresca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cobrir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cobrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·bres·ca (3)
* Anagrames: abercocs, abrecocs
# erradiqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ðiˈkes/, occidental /e.ra.ðiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

erradiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb erradicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·qués (4)
* Anagrama: riquerades
# erradicà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ðiˈka/, occidental /e.ra.ðiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

erradicà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·cà (4)
* Anagrames: cardaire, eradicar
# erradica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈði.kə/, occidental /e.raˈði.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

erradica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de erradicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·ca (4)
* Anagrames: cardaire, eradicar
# erradicàs
## Català
### Verb

erradicàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb erradicar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·càs (4)
* Anagrames: cardaires, cardaries
# erradic
## Català
### Verb

erradic
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·dic (3)
* Anagrama: cridaré
# erradiquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ðiˈki/, occidental /e.ra.ðiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

erradiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·quí (4)
* Anagrama: adquiriré
# erradiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈði.ki/, occidental /e.raˈði.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

erradiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de erradicar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb erradicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb erradicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·qui (4)
* Anagrama: adquiriré
# erradique
## Català
### Verb

erradique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de erradicar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb erradicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb erradicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·que (4)
* Anagrama: requerida
# erradiquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈði.kis/, occidental /e.raˈði.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

erradiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·quis (4)
* Anagrama: adquirires
# erradiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈði.kin/, occidental /e.raˈði.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

erradiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb erradicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·quin (4)
* Anagrama: adquiriren
# erradicat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ðiˈkat/, occidental /e.ra.ðiˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

erradicat
* Participi masculí singular del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·cat (4)
* Anagrama: acreditar
# erradicau
## Català
### Verb

erradicau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de erradicar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·cau (4)
* Anagrama: cardaríeu
# erradiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈði.kəs/, occidental /e.raˈði.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

erradiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de erradicar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·ques (4)
* Anagrama: riquerades
# erradicam
## Català
### Verb

erradicam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de erradicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·di·cam (4)
* Anagrama: cardaríem
# escarlates
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈɫa.təs/, occidental /es.kaɾˈɫa.tes/
   * Rimes: -ates

### Nom

escarlates f. pl.
* Forma plural de escarlata.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·la·tes (4)
* Anagrama: esclatares
# pretenívem
## Català
### Verb

pretenívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·te·ní·vem (4)
* Anagrama: permetiven
# pretengueran
## Català
### Verb

pretengueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ten·gue·ran (4)
* Anagrama: pertangueren
# pretenguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾə.təŋˈɡe.sim/, occidental /pɾe.teŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pretenguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ten·gués·sim (4)
* Anagrama: perseguiments
# pretengueràs
## Català
### Verb

pretengueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ten·gue·ràs (4)
* Anagrama: pertangueres
# pretenévem
## Català
### Verb

pretenévem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·te·né·vem (4)
* Anagrama: permeteven
# pretengueriva
## Català
### Verb

pretengueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de pretendre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pretendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ten·gue·ri·va (5)
* Anagrama: repartigueven
# superéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾe.sim/, occidental /su.peˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

superéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·rés·sim (4)
* Anagrama: premséssiu
# superàssim
## Català
### Verb

superàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ràs·sim (4)
* Anagrama: premsàssiu
# superara
## Català
### Verb

superara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ra·ra (4)
* Anagrames: apurares, asprareu, aspràreu
# superaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pə.ɾəˈɾi.əm/, occidental /su.pe.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

superaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ra·rí·em (5)
* Anagrama: premsaríeu
# superà
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾa/, occidental /su.peˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

superà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeprsu)
* Anagrames: apures, apurés, aspreu, espuar, paüres
# superassen
## Català
### Verb

superassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ras·sen (4)
* Anagrama: nasprésseu
# superéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾe.səm/, occidental /su.peˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

superéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·rés·sem (4)
* Anagrama: premsésseu
# supereguem
## Català
### Verb

supereguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·re·guem (4)
* Anagrama: premsegueu
# superarívem
## Català
### Verb

superarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ra·rí·vem (5)
* Anagrama: premsaríveu
# superessa
## Català
### Verb

superessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·res·sa (4)
* Anagrames: apuresses, asprésseu
# superaien
## Català
### Verb

superaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ra·ien (4)
* Anagrama: pensaríeu
# superàssem
## Català
### Verb

superàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ràs·sem (4)
* Anagrama: premsàsseu
# superarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pə.ɾəˈɾa/, occidental /su.pe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

superarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·ra·rà (4)
* Anagrames: apurares, asprareu, aspràreu