OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incomunicar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.ku.mu.niˈka/ balear /iŋ.ko.mu.niˈka/, /iŋ.ku.mu.niˈka/ Occidental: nord-occidental /iŋ.ko.mu.niˈka/ valencià /iŋ.ko.mu.niˈkaɾ/, /iŋ.ko.mu.niˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: incomunicà
   * Etimologia: Del prefix in- i comunicar.

### Verb

incomunicar trans.
* Privar de comunicació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: incomunico, incomunica, incomuniquem

#### Traduccions

* Anglès: isolate $^{(en)}$
* Castellà: incomunicar $^{(es)}$
* Italià: isolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·car (5)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ko.mu.niˈkaɾ\
       Americà: alt \iŋ.k(o).mu.niˈkaɾ\, baix \iŋ.ko.mu.niˈkaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix in- i comunicar.

### Verb

incomunicar ‎(present incomunico, passat incomuniqué, futur incomunicaré)
* incomunicar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·car (5)
# incorporar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kur.puˈɾa/ balear /iŋ.koɾ.poˈɾa/, /iŋ.kur.puˈɾa/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kor.poˈɾa/ valencià /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/, /iŋ.koɾ.poˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: incorporà
   * Etimologia: Del llatí incorporāre.

### Verb

incorporar trans., pron. ‎(pronominal incorporar-se)
* Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
* (pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.
* Asseure qui estava ajagut.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: incorporo, incorpora, incorporem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* desincorporar, desincorporació
* reincorporar, reincorporació
* Relacionats: incorporable, incorporació

#### Sinònims

* afegir
* aixecar, alçar, ascendir, augmentar, elevar, enlairar, erigir, hissar, llevar, pujar, sobrealçar
* integrar

#### Traduccions

* Anglès: incorporate $^{(en)}$
* Castellà: incorporar $^{(es)}$
* Francès: incorporer $^{(fr)}$
* Italià: incorporare $^{(it)}$
* Llatí: incorporare $^{(la)}$, incorporari $^{(la)}$, conjungere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana
* Anglès: incorporate $^{(en)}$
* Castellà: incorporarse $^{(es)}$
* Francès: s'incorporer $^{(fr)}$, s'agréger $^{(fr)}$
* Italià: aderire $^{(it)}$
* Llatí: congregari $^{(la)}$
* Anglès: sit up $^{(en)}$
* Castellà: incorporar $^{(es)}$
* Francès: redresser $^{(fr)}$
* Italià: alzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rar (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: incorporar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.koɾ.poˈɾaɾ\
       Americà: alt \iŋ.koɾ.p(o)ˈɾaɾ\, baix \iŋ.koɾ.poˈɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí incorporāre.

### Verb

incorporar trans., pron. ‎(pronominal incorporarse, present incorporo, passat incorporé, futur incorporaré)
* incorporar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rar (4)
# independitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pən.diˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.de.pen.diˈd͡za/ valencià /in.de.pen.diˈzaɾ/, /in.de.pen.diˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: independitzà
   * Etimologia: De independent i el sufix -itzar

### Verb

independitzar trans., pron. ‎(pronominal independitzar-se)
* Fer que sigui independent.
* (pronominal) Obtenir la independència pròpia.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: independitzo, independitza, independitzem

#### Traduccions

* Anglès: independentize $^{(en)}$
* Castellà: independizar $^{(es)}$
* Francès: indépendantiser $^{(fr)}$
* Italià: emancipare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# industrialitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.dus.tɾi.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.dus.tɾi.a.ɫiˈd͡za/ valencià /in.dus.tɾi.a.ɫiˈzaɾ/, /in.dus.tɾi.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: industrialitzà
   * Etimologia: De industrial i el sufix -itzar

### Verb

industrialitzar trans.
* Desenvolupar el sector industrial d'un país, d'una regió, d'una societat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: industrialitzo, industrialitza, industrialitzem

#### Traduccions

* Alemany: industrialisieren $^{(de)}$
* Anglès: industrialize $^{(en)}$
* Castellà: industrializar $^{(es)}$
* Francès: industrialiser $^{(fr)}$
* Italià: industrializzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·a·lit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# infamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fəˈma/ Occidental: nord-occidental /iɱ.faˈma/ valencià /iɱ.faˈmaɾ/, /iɱ.faˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infamà
   * Etimologia: Del llatí infamāre.

### Verb

infamar trans.
* Llevar la fama, estimació i honra a alguna persona.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infamo, infama, infamem

#### Relacionats

* infamació, infamador, infamant, infamat, infamatori, infame, infàmia.

#### Sinònims

* agreujar, befar, escarnir, faltar, injuriar, insultar, ofendre, ultratjar.

#### Traduccions

* Anglès: defame $^{(en)}$
* Castellà: infamar $^{(es)}$
* Francès: diffamer $^{(fr)}$, rendre infâme $^{(fr)}$
* Italià: infamare $^{(it)}$
* Llatí: infamare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·mar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: infamar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.faˈmaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(a)ˈmaɾ\, baix \iŋ.faˈmaɾ\, austral \iɱ.faˈmaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí infamāre.

### Verb

infamar ‎(present infamo, passat infamé, futur infamaré)
* infamar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·mar (3)
# infantar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fənˈta/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fanˈta/ valencià /iɱ.fanˈtaɾ/, /iɱ.fanˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infantà
   * Etimologia: Derivat de infant, segle XIII

### Verb

infantar trans.
* (obsolet) parir, concebre

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infanto, infanta, infantem

#### Derivats

* infantament
* infantat
* Relacionats: infanter

#### Traduccions

* Anglès: to give birth $^{(en)}$
* Castellà: alumbrar $^{(es)}$
* Francès: enfanter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# infatuar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fə.tuˈa/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fa.tuˈa/ valencià /iɱ.fa.tuˈaɾ/, /iɱ.fa.tuˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infatuà
   * Etimologia: Del llatí infatuāre.

### Verb

infatuar trans., pron. ‎(pronominal infatuar-se)
* Fer tornar a algú fatu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infatuo, infatua, infatuem

#### Derivats

* desinfatuar
* Relacionats: infatuació

#### Traduccions

* Anglès: infatuate $^{(en)}$
* Castellà: infatuar $^{(es)}$
* Francès: infatuer $^{(fr)}$
* Italià: infatuare $^{(it)}$
* Llatí: infatuare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·tu·ar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.faˈtwaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(a)ˈtwaɾ\, baix \iŋ.faˈtwaɾ\, austral \iɱ.faˈtwaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí infatuāre.

### Verb

infatuar trans. ‎(present infatúo, passat infatué, futur infatuaré)
* infatuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·tuar (3)
# infestar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fəsˈta/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fesˈta/ valencià /iɱ.fesˈtaɾ/, /iɱ.fesˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infestà
   * Etimologia: Del llatí infestāre.

### Verb

infestar trans., pron. ‎(pronominal infestar-se)
* Causar danys i estralls amb hostilitats i incursions.
* Infectar, infeccionar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infesto, infesta, infestem Vocal rizotònica: /e/

#### Derivats

* desinfestar
* Relacionats: infest, infestació

#### Traduccions

* Anglès: infest $^{(en)}$
* Castellà: infestar $^{(es)}$
* Francès: infester $^{(fr)}$
* Italià: infestare $^{(it)}$
* Llatí: infestare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefinrst)
* Anagrames: afinestr, finestra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fesˈtaɾ\, meridional \iɱ.fehˈtaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(e)sˈtaɾ\, baix \iŋ.fehˈtaɾ\, austral \iɱ.fehˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí infestāre.

### Verb

infestar trans. ‎(present infesto, passat infesté, futur infestaré)
* infestar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefinrst)
# infeudar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fəwˈða/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fewˈða/ valencià /iɱ.fewˈðaɾ/, /iɱ.fewˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infeudà
   * Etimologia: Del llatí medieval infeudare.

### Verb

infeudar trans.
* (història) Un senyor, cedir en feu terres o béns a un vassall.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infeudo, infeuda, infeudem

#### Traduccions

* Anglès: infeudate $^{(en)}$
* Castellà: infeudar $^{(es)}$
* Francès: inféoder $^{(fr)}$
* Italià: infeudare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·feu·dar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adefinru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.feuˈðaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(eu)ˈdaɾ\, baix \iŋ.feuˈðaɾ\, austral \iɱ.feuˈðaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

infeudar trans. ‎(present infeudo, passat infeudé, futur infeudaré)
* infeudar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·feu·dar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adefinru)
# inflamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fɫəˈma/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫaˈma/ valencià /iɱ.fɫaˈmaɾ/, /iɱ.fɫaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inflamà
   * Etimologia: Del llatí inflammāre, segle XV.

### Verb

inflamar trans., pron. ‎(pronominal inflamar-se)
* Posar foc a alguna cosa.
* (per metonímia) Acalorar, enardir les passions i afectes de l'ànima.
* (pronominal) Posar-se de color vermell com una flama.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inflamo, inflama, inflamem

#### Derivats

* desinflamar
* inflamable
* inflamatori
* Relacionats: inflamació, inflamador

#### Traduccions

* Anglès: inflame $^{(en)}$
* Castellà: inflamar $^{(es)}$
* Francès: enflammer $^{(fr)}$
* Italià: infiammare $^{(it)}$
* Llatí: inflammare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·mar (3)
* Anagrama: filmaran

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.flaˈmaɾ\
       Americà: alt \iɱ.flaˈmaɾ\, baix \iŋ.flaˈmaɾ\, austral \iɱ.flaˈmaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí inflammāre.

### Verb

inflamar trans., pron. ‎(pronominal inflamarse, present inflamo, passat inflamé, futur inflamaré)
* inflamar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·mar (3)
# infligir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fɫiˈʒi/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫiˈʒi/ valencià /iɱ.fɫiˈd͡ʒiɾ/, /iɱ.fɫiˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: infligí
   * Etimologia: Del llatí infligere, segle XVII.

### Verb

infligir trans.
* Imposar a algú una pena o càstig.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infligeixo, infligeix, infligim

#### Traduccions

* Anglès: inflict $^{(en)}$
* Castellà: infligir $^{(es)}$
* Francès: infliger $^{(fr)}$
* Italià: infliggere $^{(it)}$, inferire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·gir (3)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fliˈxiɾ\, meridional \iɱ.fliˈhiɾ\
       Americà: alt \iɱ.fliˈxiɾ\, baix \iŋ.fliˈhiɾ\, austral \iɱ.fliˈxiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí infligere.

### Verb

infligir trans. ‎(present inflijo, passat infligí, futur infligiré)
* infligir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fli·gir (3)
# influenciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fɫu.ən.siˈa/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫu.en.siˈa/ valencià /iɱ.fɫu.en.siˈaɾ/, /iɱ.fɫu.en.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: influencià
   * Etimologia: De influència i la desinència -ar, calc del castellà influenciar.

### Verb

influenciar trans.
* (castellanisme) influir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: influencio, influencia, influenciem

#### Relacionats

* influir (intransitiu)

#### Traduccions

* Alemany: beeinflussen $^{(de)}$
* Anglès: influence $^{(en)}$
* Belarús: уплыва́ць $^{(be)}$ ‎(uplivats)
* Búlgar: влия́я $^{(bg)}$ ‎(vliaia)
* Castellà: influir $^{(es)}$, influenciar $^{(es)}$
* Danès: påvirke $^{(da)}$
* Eslovac: ovplyvňovať $^{(sk)}$, ovplyvniť $^{(sk)}$
* Francès: influencer $^{(fr)}$
* Georgià: გავლენა $^{(ka)}$ ‎(gàvlena)
* Grec: επηρεάζω $^{(el)}$ ‎(epireazo)
* Italià: influenzare $^{(it)}$
* Neerlandès: beïnvloeden $^{(nl)}$
* Occità: influir $^{(oc)}$
* Polonès: wpływać $^{(pl)}$, wpłynąć $^{(pl)}$
* Portuguès: influenciar $^{(pt)}$
* Rus: влия́ть $^{(ru)}$ ‎(vliat)
* Suec: influera $^{(sv)}$
* Txec: ovlivňovat $^{(cs)}$, ovlivnit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: вплива́ти $^{(uk)}$ ‎(vplivati)
* Xinès: 影響 $^{(zh)}$ ‎(影响, yǐngxiǎng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·ar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.flwenˈθjaɾ\, meridional \iɱ.flweŋˈθjaɾ\
       Americà: alt \iɱ.flwenˈsjaɾ\, baix \iŋ.flweŋˈsjaɾ\, austral \iɱ.flwenˈsjaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

influenciar trans. ‎(present influencio, passat influencié, futur influenciaré)
* influenciar

#### Sinònims

* influir (transitiu i intransitiu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fluen·ciar (3)
# informatitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fur.mə.tiˈd͡za/ balear /iɱ.foɾ.mə.tiˈd͡za/, /iɱ.fur.mə.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /iɱ.for.ma.tiˈd͡za/ valencià /iɱ.foɾ.ma.tiˈzaɾ/, /iɱ.foɾ.ma.tiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: informatitzà
   * Etimologia: De informàtica i el sufix -itzar.

### Verb

informatitzar trans.
* Introduir tècniques informàtiques en un servei, una organització.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: informatitzo, informatitza, informatitzem

#### Traduccions

* Anglès: computerize $^{(en)}$
* Castellà: informatizar $^{(es)}$, computarizar $^{(es)}$
* Francès: informatiser $^{(fr)}$
* Italià: informatizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·tit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# infringir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fɾiɲˈʒi/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɾiɲˈd͡ʒi/ valencià /iɱ.fɾiɲˈd͡ʒiɾ/, /iɱ.fɾiɲˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: infringí
   * Etimologia: Del llatí infringere, segle XVII, derivat de frangĕre ‎(«trencar»).

### Verb

infringir trans.
* Violar, traspassar alguna llei, pacte o tractat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infringeixo, infringeix, infringim

#### Sinònims

* transgredir

#### Traduccions

* Anglès: infringe $^{(en)}$
* Castellà: infringir $^{(es)}$, quebrantar $^{(es)}$
* Francès: enfreindre $^{(fr)}$, violer $^{(fr)}$, transgresser $^{(fr)}$
* Italià: infrangere $^{(it)}$, violare $^{(it)}$, trasgedire $^{(it)}$
* Llatí: transgredi $^{(la)}$
* Occità: transgredir $^{(oc)}$
* Portuguès: infringir $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·frin·gir (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fɾiŋˈxiɾ\, meridional \iɱ.fɾiŋˈhiɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(ɾi)ŋˈxiɾ\, baix \iŋ.fɾiŋˈhiɾ\, austral \iɱ.fɾiŋˈxiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí infringere.

### Verb

infringir ‎(present infrinjo, passat infringí, futur infringiré)
* infringir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·frin·gir (3)
# ingerir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɲ.ʒəˈɾi/ Occidental: nord-occidental /iɲ.d͡ʒeˈɾi/ valencià /iɲ.d͡ʒeˈɾiɾ/, /iɲ.d͡ʒeˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: ingerí
   * Etimologia: Del llatí ingerere.

### Verb

ingerir trans., pron. ‎(pronominal ingerir-se)
* Introduir per la boca a l'estómac.
* (pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ingereixo, ingereix, ingerim

#### Derivats

* ingerible
* Relacionats: ingerència

#### Traduccions

* Anglès: ingest $^{(en)}$
* Castellà: ingerir $^{(es)}$
* Francès: ingérer $^{(fr)}$
* Italià: ingerire $^{(it)}$
* Llatí: ingerere $^{(la)}$
* Portuguès: ingerir $^{(pt)}$
* Anglès: interfere $^{(en)}$
* Castellà: injerirse $^{(es)}$
* Francès: s'ingérer $^{(fr)}$
* Italià: ingerirsi $^{(it)}$
* Llatí: se immiscere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rir (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾiɾ\, meridional \iŋ.heˈɾiɾ\
       Americà: alt \iŋ.x(e)ˈɾiɾ\, baix \iŋ.heˈɾiɾ\, austral \iŋ.xeˈɾiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí ingerere.

### Verb

ingerir trans. ‎(present ingiero, passat ingerí, futur ingeriré)
* ingerir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·rir (3)
# ingressar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.ɡɾəˈsa/ Occidental: nord-occidental /iŋ.ɡɾeˈsa/ valencià /iŋ.ɡɾeˈsaɾ/, /iŋ.ɡɾeˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ingressà
   * Etimologia: De ingrés.

### Verb

ingressar intr., trans.
* Ser admès en una associació, institució, corporació, centre.
* Fer entrar en un centre sanitari.
* Dipositar en caixa un capital.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ingresso, ingressa, ingressem

#### Sinònims

* afiliar-se, entrar
* (en un centre) hospitalitzar, internar, recoverar (alguerès)
* dipositar

#### Traduccions

* Anglès: join $^{(en)}$
* Castellà: ingresar $^{(es)}$
* Francès: entrer $^{(fr)}$
* Italià: accedere $^{(it)}$, aderire $^{(it)}$
* Anglès: commit $^{(en)}$
* Castellà: ingresar $^{(es)}$
* Francès: hospitaliser $^{(fr)}$
* Italià: ricoverare $^{(it)}$
* Anglès: deposit $^{(en)}$
* Castellà: ingresar $^{(es)}$
* Francès: verser $^{(fr)}$
* Italià: versare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ingressar
# ingurgitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.ɡur.ʒiˈta/ Occidental: nord-occidental /iŋ.ɡur.d͡ʒiˈta/ valencià /iŋ.ɡuɾ.d͡ʒiˈtaɾ/, /iŋ.ɡuɾ.d͡ʒiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ingurgità
   * Etimologia: Del llatí ingurgitāre.

### Verb

ingurgitar trans.
* (cultisme) Empassar-se, engolir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ingurgito, ingurgita, ingurgitem

#### Traduccions

* Anglès: swallow $^{(en)}$
* Castellà: ingurgitar $^{(es)}$
* Francès: ingurgiter $^{(fr)}$
* Italià: ingurgitare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gur·gi·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.ɡuɾ.xiˈtaɾ\, meridional \iŋ.ɡuɾ.hiˈtaɾ\
       Americà: alt \iŋ.ɡuɾ.x(i)ˈtaɾ\, baix \iŋ.ɡuɾ.hiˈtaɾ\, austral \iŋ.ɡuɾ.xiˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí ingurgitāre.

### Verb

ingurgitar trans. ‎(present ingurgito, passat ingurgité, futur ingurgitaré)
* ingurgitar

#### Sinònims

* engullir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gur·gi·tar (4)
# inhabilitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.nə.βi.ɫiˈta/ Occidental: nord-occidental /i.na.βi.ɫiˈta/ valencià /i.na.bi.ɫiˈtaɾ/, /i.na.βi.ɫiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inhabilità
   * Etimologia: Del baix llatí inhabilitare.

### Verb

inhabilitar trans., pron. ‎(pronominal inhabilitar-se)
* Impossibilitar a un per alguna cosa.
* (dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inhabilito, inhabilita, inhabilitem

#### Derivats

* inhabilitació

#### Traduccions

* Anglès: incapacitate $^{(en)}$
* Castellà: inhabilitar $^{(es)}$
* Francès: rendre inhabile $^{(fr)}$
* Italià: inabilitare $^{(it)}$
* Llatí: ineptum $^{(la)}$ facere
* Portuguès: inabilitar $^{(pt)}$
* Anglès: disqualify $^{(en)}$
* Castellà: inhabilitar $^{(es)}$
* Francès: inhabiliter $^{(fr)}$
* Italià: inabilitare $^{(it)}$
* Llatí: ineptum $^{(la)}$ declarare
* Portuguès: inabilitar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·bi·li·tar (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.na.βi.liˈtaɾ\
       Americà: alt /i.na.bi.liˈtaɾ/, baix \i.na.βi.liˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix in- i habilitar.

### Verb

inhabilitar trans. ‎(present inhabilito, passat inhabilité, futur inhabilitaré)
* inhabilitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·bi·li·tar (5)
# inhalar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.nəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /i.naˈɫa/ valencià /i.naˈɫaɾ/, /i.naˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inhalà
   * Etimologia: Del llatí inhalāre.

### Verb

inhalar trans.
* Aspirar, amb finalitats terapèutiques, certs gasos o líquids polvoritzats.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inhalo, inhala, inhalem

#### Traduccions

* Anglès: inhale $^{(en)}$
* Castellà: inhalar $^{(es)}$
* Francès: inhaler $^{(fr)}$
* Gallec: inhalar $^{(gl)}$
* Italià: inalare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·lar (3)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /i.naˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí inhalāre.

### Verb

inhalar trans., intr. ‎(present inhalo, passat inhalé, futur inhalaré)
* inhalar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·lar (3)
# inicialitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.ni.si.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /i.ni.si.a.ɫiˈd͡za/ valencià /i.ni.si.a.ɫiˈzaɾ/, /i.ni.si.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inicialitzà
   * Etimologia: De inicial i el sufix -itzar.

### Verb

inicialitzar trans.
* (informàtica) Engegar les operacions prèvies per a obtenir els valors inicials de treball.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inicialitzo, inicialitza, inicialitzem

#### Traduccions

* Anglès: initialize $^{(en)}$
* Castellà: inicializar $^{(es)}$
* Francès: initialiser $^{(fr)}$
* Italià: inizializzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·ci·a·lit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot