OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# interioritzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾi.uˈɾi.d͡zis/ balear /in.tə.ɾi.oˈɾi.d͡zis/, /in.tə.ɾi.uˈɾi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾi.oˈɾi.d͡zis/, valencià /in.te.ɾi.oˈɾi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

interioritzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interioritzar.
# interioritzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za.ɾəm/ balear /in.tə.ɾi.o.ɾiˈd͡za.ɾəm/, /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾi.o.ɾiˈd͡za.ɾem/, valencià /in.te.ɾi.o.ɾiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

interioritzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interioritzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interioritzar.
# interioritzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za.ɾəw/ balear /in.tə.ɾi.o.ɾiˈd͡za.ɾəw/, /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾi.o.ɾiˈd͡za.ɾew/, valencià /in.te.ɾi.o.ɾiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

interioritzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interioritzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interioritzar.
# interioritzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡ze.sis/ balear /in.tə.ɾi.o.ɾiˈd͡ze.sis/, /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾi.o.ɾiˈd͡ze.sis/, valencià /in.te.ɾi.o.ɾiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

interioritzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interioritzar.
# interioritzo
## Català
### Verb

interioritzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interioritzar.
# infantívol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fənˈti.βuɫ/ balear /iɱ.fənˈti.voɫ/, /iɱ.fənˈti.vuɫ/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fanˈti.βoɫ/ valencià /iɱ.fanˈti.voɫ/, /iɱ.fanˈti.βoɫ/
   * Rimes: -ivol
   * Etimologia: De infant i el sufix -ívol, segle XV.

### Adjectiu

infantívol m. ‎(femení infantívola, plural masculí infantívols, plural femení infantívoles)
* infantil

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tí·vol (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# infantés
## Català
### Verb

infantés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantéssem
## Català
### Verb

infantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantéssim
## Català
### Verb

infantéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantí
## Català
### Verb

infantí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infantar.
# infantàveu
## Català
### Verb

infantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tà·veu (4)
* Anagrama: infatuaven
# infantésseu
## Català
### Verb

infantésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tés·seu (4)
* Anagrama: infatuessen
# infantéssiu
## Català
### Verb

infantéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tés·siu (4)
* Anagrama: infatuessin
# interrogarien
## Català
### Verb

interrogarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interrogar.
# interrogariva
## Català
### Verb

interrogariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de interrogar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interrogar.
# interrogara
## Català
### Verb

interrogara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·ga·ra (5)
* Anagrama: garrotarien
# interrogaries
## Català
### Verb

interrogaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de interrogar.
# interrogares
## Català
### Verb

interrogares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interrogar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogareu
## Català
### Verb

interrogareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interrogar.
# interrogaria
## Català
### Verb

interrogaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de interrogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interrogar.
# interrogaran
## Català
### Verb

interrogaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interrogar.
# interrogaren
## Català
### Verb

interrogaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interrogar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# intercedies
## Català
### Verb

intercedies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intercedir.
# intercedesquin
## Català
### Verb

intercedesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intercedir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intercedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ce·des·quin (5)
* Anagrama: intercedisquen
# intercedesquis
## Català
### Verb

intercedesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intercedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ce·des·quis (5)
* Anagrama: intercedisques
# intercedien
## Català
### Verb

intercedien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intercedir.
# intercedigueu
## Català
### Verb

intercedigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intercedir.
# intercedia
## Català
### Verb

intercedia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intercedir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intercedir.
# interpretaia
## Català
### Verb

interpretaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interpretar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de interpretar.
# interpretaran
## Català
### Verb

interpretaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interpretar.
# interpretara
## Català
### Verb

interpretara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpretaies
## Català
### Verb

interpretaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interpretar.
# interpretar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tər.pɾəˈta/ Occidental: nord-occidental /in.ter.pɾeˈta/ valencià /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/, /in.teɾ.pɾeˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: interpretà
   * Etimologia: Del llatí interpretare, segle XIV.

### Verb

interpretar trans.
* Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
* Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.
* Executar o representar una obra artística.
* (obsolet) Traduir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: interpreto, interpreta, interpretem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* actuar, representar, tocar
* construir
* executar, tocar
* llegir
* traduir

#### Traduccions

* Anglès: interpret $^{(en)}$
* Castellà: interpretar $^{(es)}$
* Francès: interpréter $^{(fr)}$, expliquer $^{(fr)}$
* Italià: interpretare $^{(it)}$, spiegare $^{(it)}$
* Llatí: interpretare $^{(la)}$
* Portuguès: interpretar $^{(pt)}$
* Anglès: interpret $^{(en)}$
* Castellà: interpretar $^{(es)}$
* Francès: interpréter $^{(fr)}$, commenter $^{(fr)}$
* Italià: interpretare $^{(it)}$
* Llatí: interpretare $^{(la)}$
* Portuguès: interpretar $^{(pt)}$
* Anglès: perform $^{(en)}$, interpret $^{(en)}$
* Castellà: interpretar $^{(es)}$
* Francès: interpréter $^{(fr)}$
* Italià: interpretare $^{(it)}$
* Portuguès: interpretar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pre·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: interpretar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/, meridional \iŋ.teɾ.pɾeˈtaɾ\
       Americà: alt /in.teɾ.p(ɾe)ˈtaɾ/, baix \iŋ.teɾ.pɾeˈtaɾ\, austral /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

interpretar ‎(present interpreto, passat interpreté, futur interpretaré)
* interpretar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pre·tar (4)
# interpretaien
## Català
### Verb

interpretaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interpretar.
# interpretam
## Català
### Verb

interpretam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de interpretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pre·tam (4)
* Anagrama: repartiment
# interpretaren
## Català
### Verb

interpretaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interpretar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# infects
## Anglès
### Verb

infects
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de infect
# infectàrem
## Català
### Verb

infectàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de infectar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infectar.
# infectos
## Català
### Verb

infectos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·tos (3)
* Heterograma de 8 lletres (cefinost)
* Anagrama: confetis
# infectà
## Català
### Verb

infectà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·tà (3)
* Heterograma de 7 lletres (acefint)
* Anagrama: afectin
# infectàreu
## Català
### Verb

infectàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infectar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infectar.
# infectis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱˈfek.tis/, balear /iɱˈfɛk.tis/ Occidental: /iɱˈfɛk.tis/
   * Rimes: -ɛktis

### Verb

infectis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infectar.
# infectum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈfɛk.tʊm/

### Verb

infectum
* supí acusatiu de infectio
# infecto
## Català

   * Pronúncia: central /iɱˈfek.tu/, occidental /iɱˈfɛk.to/

### Verb

infecto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infectar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infectar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (cefinot)
* Anagrama: confeti

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱˈfek.to\
       Americà: alt \iɱˈfek.t(o)\, baix \iŋˈfek.to\, austral \iɱˈfek.to\
   * Rimes: -ekto

### Verb

infecto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb infectar
# infectàieu
## Català
### Verb

infectàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infectar.
# internacionalitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡zes/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡zes/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡zes/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

internacionalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.səm/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡ze.səm/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡ze.sem/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

internacionalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalizacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.teɾ.na.sju.na.li.zaˈsju/

### Nom

internacionalizacion f. ‎(plural internacionalizacions)
* internacionalització
# internacionalitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za.βəw/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za.vəw/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza.vew/, /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

internacionalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de internacionalitzar.
# internacionalitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.siw/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡ze.siw/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡ze.siw/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

internacionalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡zi/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡zi/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡zi/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

internacionalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de internacionalitzar.
# internacionalitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.sim/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡ze.sim/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡ze.sim/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

internacionalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.səw/ balear /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡ze.səw/, /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡ze.sew/, valencià /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

internacionalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb internacionalitzar.
# internacionalizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.na.θjo.na.li.θaˈθjo.nes/, meridional \iŋ.teɾ.na.θjo.na.li.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.teɾ.na.sjo.na.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix \iŋ.teɾ.na.sjo.na.li.saˈsjo.neh\, austral /in.teɾ.na.sjo.na.li.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

internacionalizaciones f. pl.
* forma plural de internacionalización
# inventares
## Català
### Verb

inventares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inventar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·res (4)
* Anagrames: envestiran, internaves, inventar-se
# inventareu
## Català
### Verb

inventareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·reu (4)
* Anagrama: internàveu
# inventaran
## Català
### Verb

inventaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inventar.
# inventaria
## Català
### Verb

inventaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de inventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inventariar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inventariar.
# inventari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bənˈta.ɾi/, balear /iɱ.vənˈta.ɾi/ Occidental: nord-occidental /im.benˈta.ɾi/ valencià /iɱ.venˈta.ɾi/, /im.benˈta.ɾi/
   * Rimes: -aɾi

### Nom

inventari m. ‎(plural inventaris)
* Conjunt d'elements d'un lloc, llistats per al seu recompte.

#### Derivats

* inventariar

#### Sinònims

* catàleg, enumeració, llista, registre, relació, repertori, taula, índex

#### Traduccions

* Anglès: inventory $^{(en)}$
* Castellà: inventario $^{(es)}$
* Francès: inventaire $^{(fr)}$
* Gallec: inventario $^{(gl)}$
* Italià: inventario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ri (4)
* Anagrames: internavi, invitaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.venˈtaː.ri/

### Nom

inventari m. pl.
* forma plural de inventario
# inventara
## Català
### Verb

inventara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ra (4)
* Anagrames: internava, vantarien
# inventaren
## Català
### Verb

inventaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inventar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ren (4)
* Anagrama: internaven
# inventarem
## Català
### Verb

inventarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·rem (4)
* Anagrames: internàvem, terminaven
# inseminaríeu
## Català
### Verb

inseminaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inseminar.
# inseminaràs
## Català
### Verb

inseminaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inseminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·mi·na·ràs (5)
* Anagrama: amarinessin
# inseminassis
## Català
### Verb

inseminassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminasses
## Català
### Verb

inseminasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminassin
## Català
### Verb

inseminassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminaré
## Català
### Verb

inseminaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inseminar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.se.mi.naˈɾe/, meridional \iŋ.se.mi.naˈɾe\
       Americà: alt /in.s(e).mi.naˈɾe/, baix \iŋ.se.mi.naˈɾe\, austral /in.se.mi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

inseminaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb inseminar
# inseminaríveu
## Català
### Verb

inseminaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inseminar.
# inseminassen
## Català
### Verb

inseminassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# irroguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣe.sim/ balear /i.roˈɣe.sim/, /i.ruˈɣe.sim/ Occidental: /i.roˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

irroguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# irrogués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣes/ balear /i.roˈɣes/, /i.ruˈɣes/ Occidental: /i.roˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

irrogués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ro·gués (3)
* Anagrames: sorgireu, sorgíreu, soriguer
# irroguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣe.səw/ balear /i.roˈɣe.səw/, /i.ruˈɣe.səw/ Occidental: /i.roˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

irroguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# irroguin
## Català

   * Pronúncia: /iˈrɔ.ɣin/
   * Rimes: -ɔɡin

### Verb

irroguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb irrogar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb irrogar.
# irroguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣe.siw/ balear /i.roˈɣe.siw/, /i.ruˈɣe.siw/ Occidental: /i.roˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

irroguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.
# irrogué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.roˈɣe\
       Americà: alt /i.roˈɡe/, baix \i.roˈɣe\
   * Rimes: -e

### Verb

irrogué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb irrogar
# irroguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣe.səm/ balear /i.roˈɣe.səm/, /i.ruˈɣe.səm/ Occidental: /i.roˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

irroguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ro·gués·sem (4)
* Anagrames: morregéssiu, somrigueres
# irroguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣi/ balear /i.roˈɣi/, /i.ruˈɣi/ Occidental: /i.roˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

irroguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de irrogar.
# irrogà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ruˈɣa/ balear /i.roˈɣa/, /i.ruˈɣa/ Occidental: /i.roˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

irrogà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de irrogar.
# irroguis
## Català

   * Pronúncia: /iˈrɔ.ɣis/
   * Rimes: -ɔɡis

### Verb

irroguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irrogar.
# irekietarantz
## Basc
### Nom

irekietarantz
* al·latiu direccional definit plural de ireki
# irekik
## Basc
### Nom

irekik
* ergatiu indefinit de ireki
# irekiez
## Basc
### Nom

irekiez
* instrumental definit plural de ireki
# irekiko
## Basc
### Nom

irekiko
* genitiu locatiu definit singular de ireki
# irekira
## Basc
### Nom

irekira
* al·latiu definit singular de ireki
# irekietan
## Basc
### Nom

irekietan
* inessiu definit plural de ireki
# irekietatik
## Basc
### Nom

irekietatik
* ablatiu definit plural de ireki
# irekietaraino
## Basc
### Nom

irekietaraino
* terminatiu definit plural de ireki
# irekietako
## Basc
### Nom

irekietako
* genitiu locatiu definit plural de ireki
# irekietara
## Basc
### Nom

irekietara
* al·latiu definit plural de ireki
# irrigarà
## Català
### Verb

irrigarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de irrigar.
# irrigasses
## Català
### Verb

irrigasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigassin
## Català
### Verb

irrigassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigaràs
## Català
### Verb

irrigaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de irrigar.
# irrigaríeu
## Català
### Verb

irrigaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de irrigar.
# irrigaré
## Català
### Verb

irrigaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de irrigar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ri.ɣaˈɾe\
       Americà: alt /i.ri.ɡaˈɾe/, baix \i.ri.ɣaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

irrigaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb irrigar
# irrigaríveu
## Català
### Verb

irrigaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de irrigar.