OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# regul
## Català
### Verb

regul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de regular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gul (2)
* Anagrama: lugre
# regulàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣuˈɫa.βəw/, balear /rə.ɣuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /re.ɣuˈɫa.βew/ valencià /re.ɣuˈɫa.vew/, /re.ɣuˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

regulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de regular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gu·là·veu (4)
* Anagrames: valguereu, valguéreu
# verdegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛ.ʒi/ balear /vəɾˈðə.ʒi/, /vərˈðɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /berˈðe.ʒi/ valencià /veɾˈðe.d͡ʒi/, /beɾˈðe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

verdegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verdejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb verdejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb verdejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb verdejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·de·gi (3)
* Anagrama: verdeig
# verdegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒi/, balear /vəɾ.ðəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒi/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒi/, /beɾ.ðeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

verdegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de verdejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·de·gí (3)
* Anagrama: verdeig
# verdeig
## Català
### Verb

verdeig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verdejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·deig (2)
* Anagrames: verdegi, verdegí
# veremaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.məˈɾas/, balear /və.ɾə.məˈɾas/ Occidental: nord-occidental /be.ɾe.maˈɾas/ valencià /ve.ɾe.maˈɾas/, /be.ɾe.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

veremaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·ràs (4)
* Anagrames: esvararem, esvaràrem
# veremat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈmat/, balear /və.ɾəˈmat/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈmat/ valencià /ve.ɾeˈmat/, /be.ɾeˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

veremat
* Participi masculí singular del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mat (3)
* Anagrames: vetarem, vetàrem
# veremin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɛ.min/ balear /vəˈɾə.min/, /vəˈɾɛ.min/ Occidental: nord-occidental /beˈɾe.min/ valencià /veˈɾe.min/, /beˈɾe.min/

### Verb

veremin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb veremar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·min (3)
* Anagrama: verinem
# veremis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɛ.mis/ balear /vəˈɾə.mis/, /vəˈɾɛ.mis/ Occidental: nord-occidental /beˈɾe.mis/ valencià /veˈɾe.mis/, /beˈɾe.mis/
   * Rimes: -ɛmis

### Verb

veremis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mis (3)
* Anagrama: servíem
# veremaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.məˈɾi.ə/, balear /və.ɾə.məˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /be.ɾe.maˈɾi.a/ valencià /ve.ɾe.maˈɾi.a/, /be.ɾe.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

veremaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de veremar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·ri·a (5)
* Anagrama: averaríem
# veremats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈmats/, balear /və.ɾəˈmats/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈmats/ valencià /ve.ɾeˈmats/, /be.ɾeˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

veremats
* Participi masculí plural del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mats (3)
* Anagrames: restàvem, tremaves, tresàvem
# veremariven
## Català
### Verb

veremariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·ri·ven (5)
* Anagrama: venerarívem
# veremava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈma.βə/, balear /və.ɾəˈma.və/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈma.βa/ valencià /ve.ɾeˈma.va/, /be.ɾeˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

veremava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de veremar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·va (4)
* Anagrama: averàvem
# veremarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.məˈɾa/, balear /və.ɾə.məˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.ɾe.maˈɾa/ valencià /ve.ɾe.maˈɾa/, /be.ɾe.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

veremarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·rà (4)
* Anagrames: arreàvem, averarem, averàrem
# veremades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈma.ðəs/, balear /və.ɾəˈma.ðəs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈma.ðes/ valencià /ve.ɾeˈma.ðes/, /be.ɾeˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

veremades
* Participi femení plural del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·des (4)
* Anagrames: desvearem, desveàrem
# veremà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈma/, balear /və.ɾəˈma/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈma/ valencià /ve.ɾeˈma/, /be.ɾeˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

veremà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mà (3)
* Anagrama: averem
# vereme
## Català
### Verb

vereme
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de veremar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb veremar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb veremar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·me (3)
* Anagrama: reveem
# veremi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɛ.mi/ balear /vəˈɾə.mi/, /vəˈɾɛ.mi/ Occidental: nord-occidental /beˈɾe.mi/ valencià /veˈɾe.mi/, /beˈɾe.mi/
   * Rimes: -ɛmi

### Verb

veremi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de veremar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb veremar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb veremar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mi (3)
* Anagrames: reveim, riévem
# veremara
## Català
### Verb

veremara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·ra (4)
* Anagrames: arreàvem, averarem, averàrem
# veremí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈmi/, balear /və.ɾəˈmi/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈmi/ valencià /ve.ɾeˈmi/, /be.ɾeˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

veremí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mí (3)
* Anagrames: reveim, riévem
# raïmessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈme.sis/, occidental /ra.iˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

raïmessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mes·sis (4)
* Anagrama: irisàssem
# raïmaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈma.βəs/, balear /rə.iˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈma.βes/ valencià /ra.iˈma.ves/, /ra.iˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

raïmaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ves (4)
* Anagrames: amarives, avisarem, avisàrem
# raïméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈme.siw/, occidental /ra.iˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

raïméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·més·siu (4)
* Anagrama: uïssaríem
# raïmarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.i.məˈɾi.ən/, occidental /ra.i.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

raïmarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ri·en (5)
* Anagrames: arniaríem, marineria
# raïmat
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈmat/, occidental /ra.iˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

raïmat
* Participi masculí singular del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mat (3)
* Anagrames: amarti, amartí
# raïmaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈma.βən/, balear /rə.iˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈma.βen/ valencià /ra.iˈma.ven/, /ra.iˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

raïmaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ven (4)
* Anagrames: amariven, arniàvem, avinarem, avinàrem, vanaríem
# raïmen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈi.mən/, occidental /raˈi.men/
   * Rimes: -imen

### Verb

raïmen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·men (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimnr)
* Anagrames: amerin, anirem, armeni, arniem, marine, minaré, minera, niarem, niàrem
# raïmem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈmɛm/ balear /rə.iˈməm/, /rə.iˈmɛm/ Occidental: /ra.iˈmem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

raïmem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de raïmar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb raïmar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mem (3)
* Anagrama: mimaré
# raïmis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈi.mis/, occidental /raˈi.mis/
   * Rimes: -imis

### Verb

raïmis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mis (3)
* Anagrama: irisam
# raïmaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈma.ɾən/, occidental /ra.iˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

raïmaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ren (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arnaríem, arniarem, arniàrem, arraïmen, marinaré, marinera, narràiem, reanimar
# raïmarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.i.məˈɾa/, occidental /ra.i.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

raïmarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·rà (4)
* Anagrames: amarria, armaria, arraïma, arraïmà
# raïmaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.i.məˈɾan/, occidental /ra.i.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

raïmaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ran (4)
* Anagrames: amarinar, marinara, marinarà
# raïmo
## Català
### Verb

raïmo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mo (3)
* Anagrames: aromi, aromí, Aromí, maori, moria
# raïmin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈi.min/, occidental /raˈi.min/
   * Rimes: -imin

### Verb

raïmin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb raïmar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·min (3)
* Anagrames: marini, mariní, miniar
# raïmares
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈma.ɾəs/, occidental /ra.iˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

raïmares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·res (4)
* Anagrames: amarries, armaries, arraïmes, arraïmés, Serraïma
# raïmava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈma.βə/, balear /rə.iˈma.və/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈma.βa/ valencià /ra.iˈma.va/, /ra.iˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

raïmava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·va (4)
* Anagrames: amaravi, amariva, avariam
# raïmats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈmats/, occidental /ra.iˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

raïmats
* Participi masculí plural del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mats (3)
* Anagrames: amartis, amistar, matisar, tamisar
# raïmant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈman/ balear /rə.iˈmant/, /rə.iˈman/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈman/ valencià /ra.iˈmant/, /ra.iˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

raïmant
* Gerundi del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mant (3)
* Anagrames: amartin, imantar, marinat, Martina, matinar
# raïmareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.i.məˈɾɛw/ balear /rə.i.məˈɾəw/, /rə.i.məˈɾɛw/ Occidental: /ra.i.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

raïmareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·reu (4)
* Anagrames: amarríeu, armaríeu, arraïmeu
# raïmàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈma.βəw/, balear /rə.iˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈma.βew/ valencià /ra.iˈma.vew/, /ra.iˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

raïmàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mà·veu (4)
* Anagrama: amaríveu
# raïmaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.i.məˈɾas/, occidental /ra.i.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

raïmaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·ma·ràs (4)
* Anagrama: arraïmàs
# raïmàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.iˈma.βəm/, balear /rə.iˈma.vəm/ Occidental: nord-occidental /ra.iˈma.βem/ valencià /ra.iˈma.vem/, /ra.iˈma.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

raïmàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mà·vem (4)
* Anagrama: amarívem
# raïmessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈme.sin/, occidental /ra.iˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

raïmessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mes·sin (4)
* Anagrames: arniéssim, marinessi, seminaris
# raïmàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.iˈma.ɾəw/, occidental /ra.iˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

raïmàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de raïmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ï·mà·reu (4)
* Anagrames: amarríeu, armaríeu, arraïmeu
# vergasseig
## Català
### Verb

vergasseig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vergassejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gas·seig (3)
* Anagrames: vergassegi, vergassegí
# vergassegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡə.səˈʒi/, balear /vəɾ.ɣə.səˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣa.seˈʒi/ valencià /veɾ.ɣa.seˈd͡ʒi/, /beɾ.ɣa.seˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

vergassegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vergassejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gas·se·gí (4)
* Anagrama: vergasseig
# vergassegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡəˈsɛ.ʒi/ balear /vəɾ.ɣəˈsə.ʒi/, /vər.ɣəˈsɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣaˈse.ʒi/ valencià /veɾ.ɣaˈse.d͡ʒi/, /beɾ.ɣaˈse.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

vergassegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vergassejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vergassejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vergassejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vergassejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·gas·se·gi (4)
* Anagrama: vergasseig
# amarantina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾənˈti.nə/, occidental /a.ma.ɾanˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

amarantina f. ‎(plural amarantines)
* Forma femenina de amarantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ran·ti·na (5)
* Anagrama: amatinaran
# virolada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾuˈɫa.ðə/ balear /vi.ɾoˈɫa.ðə/, /vi.ɾuˈɫa.ðə/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾoˈɫa.ða/ valencià /vi.ɾoˈɫa.ða/, /bi.ɾoˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

virolada f. ‎(plural virolades)
* Forma femenina de virolat.

### Verb

virolada
* Participi femení singular del verb virolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ro·la·da (4)
* Anagrama: avidolar
# arreglant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫan/, /ə.rəˈɣɫan/ balear /ə.rəɡˈɡɫant/, /ə.rəɡˈɡɫan/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫan/, /a.reˈɣɫan/ valencià /a.reˈɣɫant/, /a.reˈɣɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arreglant
* Gerundi del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glant (3)
* Anagrama: arrenglat
# arregle
## Català
### Verb

arregle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arreglar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gle (3)
* Anagrames: regelar, relegar
# arreglà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa/, /ə.rəˈɣɫa/ balear /ə.rəɡˈɡɫa/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa/, /a.reˈɣɫa/ valencià /a.reˈɣɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

arreglà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glà (3)
* Anagrames: alegrar, regalar
# arregla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫə/, /əˈre.ɣɫə/ balear /əˈreɡ.ɡɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫa/, /aˈre.ɣɫa/ valencià /aˈre.ɣɫa/

### Verb

arregla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arreglar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla (3)
* Anagrames: alegrar, regalar
# arregleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫɛw/, /ə.rəˈɣɫɛw/ balear /ə.rəɡˈɡɫəw/, /ə.rəɡˈɡɫɛw/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫew/, /a.reˈɣɫew/ valencià /a.reˈɣɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arregleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arreglar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gleu (3)
* Anagrama: regularé
# arreglaies
## Català
### Verb

arreglaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ies (4)
* Anagrama: alegraries
# arreglàieu
## Català
### Verb

arreglàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glà·ieu (4)
* Anagrama: alegraríeu
# arreglen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫən/, /əˈre.ɣɫən/ balear /əˈreɡ.ɡɫən/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫen/, /aˈre.ɣɫen/ valencià /aˈre.ɣɫen/

### Verb

arreglen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arreglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glen (3)
* Anagrames: arrengle, engerlar, renglera
# arreglau
## Català
### Verb

arreglau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arreglar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glau (3)
* Anagrames: regulara, regularà
# arreglaien
## Català
### Verb

arreglaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ien (4)
* Anagrama: alegrarien
# arregles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫəs/, /əˈre.ɣɫəs/ balear /əˈreɡ.ɡɫəs/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫes/, /aˈre.ɣɫes/ valencià /aˈre.ɣɫes/

### Verb

arregles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arreglar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gles (3)
* Anagrama: Argelers
# arreglaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡ.ɡɫəˈɾan/, /ə.rə.ɣɫəˈɾan/ balear /ə.rəɡ.ɡɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.reɡ.ɡɫaˈɾan/, /a.re.ɣɫaˈɾan/ valencià /a.re.ɣɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arreglaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ran (4)
* Anagrames: arrenglara, arrenglarà
# arreglaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.ɾən/, /ə.rəˈɣɫa.ɾən/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.ɾen/, /a.reˈɣɫa.ɾen/ valencià /a.reˈɣɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arreglaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arreglar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ren (4)
* Anagrames: arrenglaré, arrenglera, arrenglerà
# arreglaia
## Català
### Verb

arreglaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ia (4)
* Anagrama: alegraria
# arreglaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡ.ɡɫəˈɾe/, /ə.rə.ɣɫəˈɾe/ balear /ə.rəɡ.ɡɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.reɡ.ɡɫaˈɾe/, /a.re.ɣɫaˈɾe/ valencià /a.re.ɣɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arreglaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ré (4)
* Anagrama: realegrar
# arreglaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəɡˈɡɫa.βən/, /ə.rəˈɣɫa.βən/ balear /ə.rəɡˈɡɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.reɡˈɡɫa.βen/, /a.reˈɣɫa.βen/ valencià /a.reˈɣɫa.ven/, /a.reˈɣɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arreglaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·gla·ven (4)
* Anagrames: velnegrara, velnegrarà
# arreglin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈreɡ.ɡɫin/, /əˈre.ɣɫin/ balear /əˈreɡ.ɡɫin/ Occidental: nord-occidental /aˈreɡ.ɡɫin/, /aˈre.ɣɫin/ valencià /aˈre.ɣɫin/

### Verb

arreglin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arreglar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arreglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·glin (3)
* Anagrames: arrengli, arrenglí, ringlera