OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# argilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾi.əs/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

argilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de argilar.
# argilaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾas/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

argilaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de argilar.
# argilarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾa/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

argilarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de argilar.
# anuncià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈa/, occidental /a.nun.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: anunciar, enuncià, enunciar

### Verb

anuncià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anunciar.
# anunciàieu
## Català
### Verb

anunciàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anunciar.
# anunciàsseu
## Català
### Verb

anunciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# anunciàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈa.ɾəm/, occidental /a.nun.siˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anunciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anunciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# anunciàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nun.siˈa.ɾəw/, occidental /a.nun.siˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

anunciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anunciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# anunciàssem
## Català
### Verb

anunciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# anunciàssim
## Català
### Verb

anunciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# anunciàs
## Català
### Verb

anunciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anunciar.
# aptitudes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ap.tiˈtu.ðes\, meridional \ap.tiˈtu.ðeh\
       Americà: alt /ap.t(i)ˈtu.des/, baix \ap.tiˈtu.ðeh\, austral \ap.tiˈtu.ðes\
   * Rimes: -udes

### Nom

aptitudes f. pl.
* forma plural de aptitud

## Francès

   * Pronúncia: /ap.tiˈtyd/

### Nom

aptitudes f. pl.
* forma plural de aptitude
# aptituds
## Català

   * Pronúncia: oriental /əp.tiˈtuts/, occidental /ap.tiˈtuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

aptituds f. pl.
* Forma plural de aptitud.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·ti·tuds (3)
* Anagrames: diputats, disputat
# apto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈap.to/
       Americà: alt /ˈap.t(o)/, baix /ˈap.to/
   * Rimes: -apto
   * Etimologia: Del llatí aptus.

### Adjectiu

apto m. ‎(femení apta, plural masculí aptos, plural femení aptas)
* apte

#### Antònims

* inepto

#### Relacionats

* adaptar
* aptitud

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·to (2)
* Anagrames: opta, optá, pato, pato-, pota, potá, tapo, tapó, topa, topá

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre apto

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈap.toː/
   * Etimologia: De apō.

### Verb

aptō ‎(1a present$^?$), aptās ‎(2a present), aptāre ‎(infinitiu), aptāvī ‎(perfet), aptātum ‎(supí)
* ajustar, adaptar, encaixar

#### Derivats

* adaptō
* aptātus
* coaptō
# aptitud
## Català

   * Pronúncia: oriental /əp.tiˈtut/, occidental /ap.tiˈtut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí aptitudo, derivat de aptare ‎(«adaptar»), segle XVII.

### Nom

aptitud f. ‎(plural aptituds)
* Capacitat natural o apresa per fer una cosa.

#### Sinònims

* potència, habilitat, traça

#### Traduccions

* Alemany: Begabung $^{(de)}$ f.
* Anglès: aptitude $^{(en)}$, fitness $^{(en)}$
* Àrab: اِسْتِعْدَاد‎ $^{(ar)}$ m.
* Búlgar: дарба $^{(bg)}$ f. ‎(darba)
* Castellà: aptitud $^{(es)}$
* Coreà: 소질 $^{(ko)}$ ‎(sojil)
* Finès: kyky $^{(fi)}$
* Francès: aptitude $^{(fr)}$
* Irlandès: éirimiúlacht $^{(ga)}$ f.
* Italià: attitudine $^{(it)}$
* Neerlandès: aanleg $^{(nl)}$
* Noruec: begavelse $^{(no)}$ m.
* Portuguès: aptidão $^{(pt)}$ f.
* Rus: скло́нность $^{(ru)}$ f. ‎(sklónnost)
* Serbocroat: sklonost $^{(sh)}$ f.
* Suec: begåvning $^{(sv)}$ c.
* Txec: vloha $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: схильність $^{(uk)}$ f. ‎(skhilnist)
* Xinès: 才能 $^{(zh)}$ ‎(cáinéng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·ti·tud (3)
* Anagrama: diputat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ap.tiˈtuð\, meridional \ap.tiˈtu(ð)\
       Americà: alt /ap.t(i)ˈtud/, baix \ap.tiˈtuð\, austral /ap.tiˈtud/
   * Rimes: -ud

### Nom

aptitud f. ‎(plural aptitudes)
* aptitud

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·ti·tud (3)
# aptly
## Anglès

   * Etimologia: De apt i el sufix -ly.

### Adverbi

aptly ‎(comparatiu more aptly, superlatiu most aptly)
* aptament, encertadament
# aptum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈap.tʊm/

### Verb

aptum
* supí acusatiu de apō
# aptitudes sociales
## Francès
### Nom

aptitudes sociales f. pl.
* forma plural de aptitude sociale
# aptitude
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæptɪˌtjuːd/

### Nom

aptitude ‎(plural aptitudes)
* aptitud

### Vegeu també

* aptitude. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /ap.tiˈtyd/

### Nom

aptitude f. ‎(plural aptitudes)
* aptitud

### Vegeu també

* aptitude. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aptitude sociale
## Francès
### Nom

aptitude sociale f. ‎(plural aptitudes sociales)
* habilitat social

### Vegeu també

* aptitude sociale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aptos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈap.tos/, meridional /ˈap.toh/
       Americà: alt /ˈap.t(o)s/, baix /ˈap.toh/, austral /ˈap.tos/
   * Rimes: -aptos

### Adjectiu

aptos m. pl.
* forma plural de apto

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·tos (2)
* Anagrames: optas, optás, pasto, pastó, patos, posta, potas, potás, topas, topás
# aparguen
## Català antic
### Verb

aparguen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aparer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aparer
# apargueu
## Català antic
### Verb

apargueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de aparer
# apargut
## Català antic
### Verb

apargut
* participi masculí singular de aparer
# aparguera
## Català antic
### Verb

aparguera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
# apargueren
## Català antic
### Verb

apargueren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de aparer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
# apargues
## Català antic
### Verb

apargues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aparer
# aparguessen
## Català antic
### Verb

aparguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
# aparguist
## Català antic
### Verb

aparguist
* segona persona singular (tu) del passat de aparer
# apargueres
## Català antic
### Verb

apargueres
* segona persona singular (tu) del passat de aparer
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
# aparguesses
## Català antic
### Verb

aparguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aparer
# appresa
## Italià
### Verb

appresa
* participi passat femení singular de apprendere
# apprentissages signifiants
## Francès
### Nom

apprentissages signifiants m. pl.
* forma plural de apprentissage signifiant
# appresasi
## Italià
### Verb

appresasi
* participi passat femení singular de apprendersi
# apprese
## Italià
### Verb

apprese
* participi passat femení plural de apprendere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de apprendere
# apprentissages précoces
## Francès
### Nom

apprentissages précoces m. pl.
* forma plural de apprentissage précoce
# apprentissages réceptifs
## Francès
### Nom

apprentissages réceptifs m. pl.
* forma plural de apprentissage réceptif
# apprentissages significatifs
## Francès
### Nom

apprentissages significatifs m. pl.
* forma plural de apprentissage significatif
# apprentissages permanents
## Francès
### Nom

apprentissages permanents m. pl.
* forma plural de apprentissage permanent
# apprentissages sociaux
## Francès
### Nom

apprentissages sociaux m. pl.
* forma plural de apprentissage social
# apprentissages vicariants
## Francès
### Nom

apprentissages vicariants m. pl.
* forma plural de apprentissage vicariant
# arraulíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.səm/, occidental /a.rawˈɫi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

arraulíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.siw/, occidental /a.rawˈɫi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

arraulíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi/, occidental /a.rawˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

arraulí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arraulir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arraulir.
# arraulíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.sim/, occidental /a.rawˈɫi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

arraulíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.səw/, occidental /a.rawˈɫi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

arraulísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.ɾəm/, occidental /a.rawˈɫi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

arraulírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arraulir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.ɾəw/, occidental /a.rawˈɫi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

arraulíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arraulir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫis/, occidental /a.rawˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

arraulís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arraulíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.əw/, occidental /a.rawˈɫi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arraulíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arraulir.
# aquipir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.kiˈpi/
   * Etimologia: Del sasserès acchipí.

### Verb

aquipir intr.
* (alguerès) atendre, estar enfeinat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qui·pir (3)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# aquintanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kin.təˈna.βəw/, balear /ə.kin.təˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.kin.taˈna.βew/ valencià /a.kin.taˈna.vew/, /a.kin.taˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aquintanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aquintanar.
# aquintanéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈne.siw/, occidental /a.kin.taˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aquintanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
# aquis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kwiːs/

### Nom

aquīs
* datiu plural de aqua
* ablatiu plural de aqua
# aquintanéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈne.sim/, occidental /a.kin.taˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aquintanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
# aquintaní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈni/, occidental /a.kin.taˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

aquintaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aquintanar.
# aquissa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈki.sə/, occidental /aˈki.sa/
   * Rimes: -isa

### Verb

aquissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aquissar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aquissar.
# aquintanés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈnes/, occidental /a.kin.taˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

aquintanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
# aquintanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈne.səm/, occidental /a.kin.taˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aquintanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
# aquintanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kin.təˈne.səw/, occidental /a.kin.taˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aquintanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquintanar.
# apurades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾa.ðəs/, occidental /a.puˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

apurades
* Participi femení plural del verb apurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·ra·des (4)
* Anagrames: aperduàs, desparau, superada
# apuraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾa.ɾən/, occidental /a.puˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apuraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apurar.
# apuraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɾəˈɾan/, occidental /a.pu.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apuraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apurar.
# apurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.puˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.puˈɾa/ valencià /a.puˈɾaɾ/, /a.puˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apurà
   * Etimologia: Del prefix a- i pur, segle XVII.

### Verb

apurar trans.
* depurar
* Esbrinar i arribar a posar en clar alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apuro, apura, apurem

#### Derivats

* apurament

#### Traduccions

* Castellà: apurar $^{(es)}$
* Francès: éclaircir $^{(fr)}$
* Italià: affinare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·rar (3)
* Anagrames: arrupa, urpara, urparà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.puˈɾaɾ/
       Americà: alt /a.p(u)ˈɾaɾ/, baix /a.puˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

apurar trans., pron. ‎(pronominal apurarse, present apuro, passat apuré, futur apuraré)
* escurar
* apressar
* amoïnar
* apurar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·rar (3)
# aporrinava
## Català
### Verb

aporrinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aporrinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aporrinar.
# aporrinaven
## Català
### Verb

aporrinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aporrinar.
# aporrinarà
## Català
### Verb

aporrinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aporrinar.
# aporrinaríeu
## Català
### Verb

aporrinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aporrinar.
# aporrinaràs
## Català
### Verb

aporrinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aporrinar.
# aporrinaves
## Català
### Verb

aporrinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aporrinar.
# arraïméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.səm/, occidental /a.ra.iˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arraïméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
# arre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.rə/, occidental /ˈa.re/

### Interjecció

arre
* (valencià) arri

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re (2)
* Anagrames: erra $^{(revers)}$, Erra $^{(revers)}$, errà, rera

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa.re/
   * Rimes: -are

### Interjecció

arre
* arri

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre (2)
# arraïmàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.iˈma.βəm/, balear /ə.rə.iˈma.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ra.iˈma.βem/ valencià /a.ra.iˈma.vem/, /a.ra.iˈma.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arraïmàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·mà·vem (5)
* Anagrama: amararívem
# arraïmàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.iˈma.βəw/, balear /ə.rə.iˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.iˈma.βew/ valencià /a.ra.iˈma.vew/, /a.ra.iˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arraïmàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·mà·veu (5)
* Anagrama: amararíveu
# arraïmés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈmes/, occidental /a.ra.iˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

arraïmés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·més (4)
* Anagrames: amarries, armaries, raïmares, Serraïma
# arraïméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.sim/, occidental /a.ra.iˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arraïméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
# arraïmí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈmi/, occidental /a.ra.iˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

arraïmí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arraïmar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ï·mí (4)
* Anagrama: miraria
# arraïmàssiu
## Català
### Verb

arraïmàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
# arraïméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.siw/, occidental /a.ra.iˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arraïméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
# arraïmésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.iˈme.səw/, occidental /a.ra.iˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arraïmésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraïmar-se.
# apradaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.ðəˈɾas/, occidental /a.pɾa.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apradaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apradar.
# apradassen
## Català
### Verb

apradassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apradar.
# apradasses
## Català
### Verb

apradasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apradar.
# apradava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈða.βə/, balear /ə.pɾəˈða.və/ Occidental: nord-occidental /a.pɾaˈða.βa/ valencià /a.pɾaˈða.va/, /a.pɾaˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apradava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apradar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apradar.
# apradaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈða.βən/, balear /ə.pɾəˈða.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pɾaˈða.βen/ valencià /a.pɾaˈða.ven/, /a.pɾaˈða.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apradaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apradar.
# aranes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈɾa.nes/, meridional /aˈɾa.neh/
       Americà: alt /aˈɾa.n(e)s/, baix /aˈɾa.neh/, austral /aˈɾa.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

aranes m. pl.
* forma plural de arán

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ra·nes (3)
* Anagrames: arasen, arenas, arenás, asaren, enrasa, enrasá, rasean, resana, resaná, sanare, sanaré, sanear, senara $^{(revers)}$
# arandelas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ɾanˈde.las/, meridional \a.ɾaŋˈde.lah\
       Americà: alt /a.ɾanˈde.l(a)s/, baix \a.ɾaŋˈde.lah\, austral /a.ɾanˈde.las/
   * Rimes: -elas

### Nom

arandelas f. pl.
* forma plural de arandela
# araneoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.raˈne.oj/

### Nom

araneoj
* forma plural de araneo
# araneon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.raˈne.on/

### Nom

araneon
* acusatiu de araneo
# aranesas
## Occità

   * Pronúncia: /a.ɾaˈne.zo̞s/

### Nom

aranesas f. pl.
* forma plural de aranesa
# arandela
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ɾanˈde.la/, meridional \a.ɾaŋˈde.la\
       Americà: alt /a.ɾanˈde.la/, baix \a.ɾaŋˈde.la\, austral /a.ɾanˈde.la/
   * Rimes: -ela
   * Etimologia: Del francès rondelle

### Nom

arandela f. ‎(plural arandelas)
* volandera

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ran·de·la (4)
# araneojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.raˈne.ojn/

### Nom

araneojn
* acusatiu plural de araneo
# apurat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾat/, occidental /a.puˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

apurat
* Participi masculí singular del verb apurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·rat (3)
* Anagrames: atupar, pautar, tupara, tuparà
# apurava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈɾa.βə/, balear /ə.puˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.puˈɾa.βa/ valencià /a.puˈɾa.va/, /a.puˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apurar.
# apuraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈɾa.βən/, balear /ə.puˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.puˈɾa.βen/ valencià /a.puˈɾa.ven/, /a.puˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apuraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apurar.
# apuraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.pu.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apuraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apurar.
# apurassin
## Català
### Verb

apurassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apurar.
# apurats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.puˈɾats/, occidental /a.puˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

apurats
* Participi masculí plural del verb apurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pu·rats (3)
* Anagrames: pastura, pasturà, traspua, traspuà, tuparàs
# apurassen
## Català
### Verb

apurassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apurar.
# apurau
## Català
### Verb

apurau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apurar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apurar.
# arrischiatevi
## Italià
### Verb

arrischiatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de arrischiarsi
# arrischiato
## Italià
### Verb

arrischiato m. ‎(femení arrischiata, plural masculí arrischiati, plural femení arrischiate)
* participi passat masculí singular de arrischiare
# arrischiavamo
## Italià
### Verb

arrischiavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de arrischiare
# arrischiatasi
## Italià
### Verb

arrischiatasi
* participi passat femení singular de arrischiarsi