OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# reconfortassis
## Català
### Verb

reconfortassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* reconfortessis, reconfortesses, reconfortasses, reconfortares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tas·sis (5)
# reconfortaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.furˈta.ɾən/ balear /rə.koɱ.foɾˈta.ɾən/, /rə.kuɱ.furˈta.ɾən/ Occidental: /re.koɱ.foɾˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

reconfortaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reconfortar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* [2] reconfortessin, reconfortessen, reconfortassin, reconfortassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta·ren (5)
# reconfortàssim
## Català
### Verb

reconfortàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* reconfortéssim, reconfortéssem, reconfortàssem, reconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tàs·sim (5)
# reconfortareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.fur.təˈɾɛw/ balear /rə.koɱ.foɾ.təˈɾəw/, /rə.kuɱ.fur.təˈɾɛw/ Occidental: /re.koɱ.foɾ.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reconfortareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta·reu (5)
# reconfortéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.furˈte.sim/ balear /rə.koɱ.foɾˈte.sim/, /rə.kuɱ.furˈte.sim/ Occidental: /re.koɱ.foɾˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

reconfortéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* reconfortéssem, reconfortàssim, reconfortàssem, reconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tés·sim (5)
# reconfortis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱˈfɔr.tis/ balear /rə.koɱˈfɔɾ.tis/, /rə.kuɱˈfɔr.tis/ Occidental: /re.koɱˈfɔɾ.tis/
   * Rimes: -ɔɾtis

### Verb

reconfortis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* reconfortes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tis (4)
# reconfortàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.furˈta.ɾəw/ balear /rə.koɱ.foɾˈta.ɾəw/, /rə.kuɱ.furˈta.ɾəw/ Occidental: /re.koɱ.foɾˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

reconfortàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reconfortar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* [2] reconfortéssiu, reconfortésseu, reconfortàssiu, reconfortàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tà·reu (5)
# reconfortin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱˈfɔr.tin/ balear /rə.koɱˈfɔɾ.tin/, /rə.kuɱˈfɔr.tin/ Occidental: /re.koɱˈfɔɾ.tin/
   * Rimes: -ɔɾtin

### Verb

reconfortin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reconfortar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reconfortar.

#### Variants

* [1] reconforten
* [2] reconforten

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tin (4)
# reconfortaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.fur.təˈɾan/ balear /rə.koɱ.foɾ.təˈɾan/, /rə.kuɱ.fur.təˈɾan/ Occidental: /re.koɱ.foɾ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

reconfortaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta·ran (5)
# reconfortaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.fur.təˈɾi.ə/ balear /rə.koɱ.foɾ.təˈɾi.ə/, /rə.kuɱ.fur.təˈɾi.ə/ Occidental: /re.koɱ.foɾ.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

reconfortaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de reconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta·ri·a (6)
# reconfortaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.furˈta.βən/ balear /rə.koɱ.foɾˈta.vən/, /rə.kuɱ.furˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /re.koɱ.forˈta.βen/ valencià /re.koɱ.foɾˈta.ven/, /re.koɱ.foɾˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

reconfortaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta·ven (5)
# desconfortar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta/, /dəs.kuɱ.furˈta/ Occidental: nord-occidental /des.koɱ.forˈta/ valencià /des.koɱ.foɾˈtaɾ/, /des.koɱ.foɾˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desconfortà
   * Etimologia: Del prefix des- i confortar, segle XV.

### Verb

desconfortar trans.
* Sentir neguit, desconsol, perdre el confort.
    «Deus conforta los homens en la mort Qui han molt gran contricció é fort, Car han fayt á Deus algun tort . ... Qui pèrt petit é ha molt guanyat, Contra'l guasany fá tort é peccat, Si per poch perdre está desconfortat.» (Ramon Llull, Obres rimades, p.248)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desconforto, desconforta, desconfortem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* desconhortar, desconsolar

#### Traduccions

* Anglès: discomfort $^{(en)}$
* Castellà: incomodar $^{(es)}$
* Francès: inconforter $^{(fr)}$, gêner $^{(fr)}$
* Italià: sconsolare $^{(it)}$, sconfortare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# desconfortéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.siw/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.siw/, /dəs.kuɱ.furˈte.siw/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desconfortéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortésseu, desconfortàssiu, desconfortàsseu, desconfortàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tés·siu (5)
# desconfortaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.ə/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾi.ə/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.ə/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desconfortaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ri·a (6)
# desconfortaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.əm/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾi.əm/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.əm/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desconfortaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·rí·em (6)
# desconfortassis
## Català
### Verb

desconfortassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessis, desconfortesses, desconfortasses, desconfortares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tas·sis (5)
# desconforte
## Català
### Verb

desconforte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconfortar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconforto, desconforti, desconfort
* [2] desconforti
* [3] desconforti
* [4] desconforti

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·te (4)
# desconfortes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱˈfɔr.təs/ balear /dəs.koɱˈfɔɾ.təs/, /dəs.kuɱˈfɔr.təs/ Occidental: /des.koɱˈfɔɾ.tes/
   * Rimes: -ɔɾtes

### Verb

desconfortes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desconfortar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [2] desconfortis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tes (4)
# desconfortassen
## Català
### Verb

desconfortassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessin, desconfortessen, desconfortassin, desconfortaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tas·sen (5)
# desconfortessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.sən/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.sən/, /dəs.kuɱ.furˈte.sən/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desconfortessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessin, desconfortassin, desconfortassen, desconfortaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tes·sen (5)
# desconfortésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.səw/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.səw/, /dəs.kuɱ.furˈte.səw/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desconfortésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssiu, desconfortàssiu, desconfortàsseu, desconfortàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tés·seu (5)
# desconforti
## Català

   * Pronúncia: central /dəs.kuɱˈfɔr.ti/, occidental /des.koɱˈfɔɾ.ti/
   * Rimes: -ɔɾti

### Verb

desconforti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconfortar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconforto, desconforte, desconfort
* [2] desconforte
* [3] desconforte
* [4] desconforte

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ti (4)
# desconfortàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.ɾəm/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.ɾəm/, /dəs.kuɱ.furˈta.ɾəm/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desconfortàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desconfortar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [2] desconfortéssim, desconfortéssem, desconfortàssim, desconfortàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tà·rem (5)
# desconfortaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.βəs/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.vəs/, /dəs.kuɱ.furˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.koɱ.forˈta.βes/ valencià /des.koɱ.foɾˈta.ves/, /des.koɱ.foɾˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desconfortaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ves (5)
# desconfortarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾɛm/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾəm/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾɛm/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desconfortarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·rem (5)
# desconfortàsseu
## Català
### Verb

desconfortàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssiu, desconfortésseu, desconfortàssiu, desconfortàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tàs·seu (5)
# desconfortam
## Català
### Verb

desconfortam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desconfortar.

#### Variants

* desconfortem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tam (4)
# desconfortassin
## Català
### Verb

desconfortassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessin, desconfortessen, desconfortassen, desconfortaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tas·sin (5)
# desconfortàssiu
## Català
### Verb

desconfortàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssiu, desconfortésseu, desconfortàsseu, desconfortàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tàs·siu (5)
# desconfortessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.sin/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.sin/, /dəs.kuɱ.furˈte.sin/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desconfortessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessen, desconfortassin, desconfortassen, desconfortaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tes·sin (5)
# desconfortàssem
## Català
### Verb

desconfortàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssim, desconfortéssem, desconfortàssim, desconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tàs·sem (5)
# desconforten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱˈfɔr.tən/ balear /dəs.koɱˈfɔɾ.tən/, /dəs.kuɱˈfɔr.tən/ Occidental: /des.koɱˈfɔɾ.ten/
   * Rimes: -ɔɾten

### Verb

desconforten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desconfortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [2] desconfortin
* [3] desconfortin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ten (4)
# desconfort
## Català
### Verb

desconfort
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconfortar.

#### Variants

* desconforto, desconforte, desconforti

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·fort (3)
# desconfortarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.ən/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾi.ən/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.ən/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desconfortarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ri·en (6)
# desconfortara
## Català
### Verb

desconfortara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconfortés, desconfortàs
* [2] desconfortés, desconfortàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ra (5)
# desconfortaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾas/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾas/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾas/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desconfortaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ràs (5)
# desconfortis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱˈfɔr.tis/ balear /dəs.koɱˈfɔɾ.tis/, /dəs.kuɱˈfɔr.tis/ Occidental: /des.koɱˈfɔɾ.tis/
   * Rimes: -ɔɾtis

### Verb

desconfortis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tis (4)
# desconfortin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱˈfɔr.tin/ balear /dəs.koɱˈfɔɾ.tin/, /dəs.kuɱˈfɔr.tin/ Occidental: /des.koɱˈfɔɾ.tin/
   * Rimes: -ɔɾtin

### Verb

desconfortin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconforten
* [2] desconforten

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tin (4)
# desconfortesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.səs/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.səs/, /dəs.kuɱ.furˈte.səs/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desconfortesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortessis, desconfortassis, desconfortasses, desconfortares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tes·ses (5)
# desconfortàs
## Català
### Verb

desconfortàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconfortés, desconfortara
* [2] desconfortés, desconfortara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tàs (4)
# desconfortada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.ðə/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.ðə/, /dəs.kuɱ.furˈta.ðə/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desconfortada
* Participi femení singular del verb desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·da (5)
# desconfortéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.sim/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.sim/, /dəs.kuɱ.furˈte.sim/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desconfortéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssem, desconfortàssim, desconfortàssem, desconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tés·sim (5)
# desconfortàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.βəw/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.vəw/, /dəs.kuɱ.furˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.koɱ.forˈta.βew/ valencià /des.koɱ.foɾˈta.vew/, /des.koɱ.foɾˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desconfortàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tà·veu (5)
# desconfortaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.əs/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾi.əs/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾi.əs/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desconfortaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ri·es (6)
# desconfortarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾa/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾa/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾa/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desconfortarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·rà (5)
# desconfortaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.ɾən/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.ɾən/, /dəs.kuɱ.furˈta.ɾən/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desconfortaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desconfortar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [2] desconfortessin, desconfortessen, desconfortassin, desconfortassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ren (5)
# desconfortats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈtats/ balear /dəs.koɱ.foɾˈtats/, /dəs.kuɱ.furˈtats/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desconfortats
* Participi masculí plural del verb desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tats (4)
# desconfortàssim
## Català
### Verb

desconfortàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssim, desconfortéssem, desconfortàssem, desconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tàs·sim (5)
# desconfortades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.ðəs/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.ðəs/, /dəs.kuɱ.furˈta.ðəs/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desconfortades
* Participi femení plural del verb desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·des (5)
# desconforteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈtɛw/ balear /dəs.koɱ.foɾˈtəw/, /dəs.kuɱ.furˈtɛw/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desconforteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desconfortar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desconfortar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconfortau
* [3] desconfortau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·teu (4)
# desconfortaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾan/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾan/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾan/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desconfortaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·ran (5)
# desconfortareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.fur.təˈɾɛw/ balear /dəs.koɱ.foɾ.təˈɾəw/, /dəs.kuɱ.fur.təˈɾɛw/ Occidental: /des.koɱ.foɾ.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desconfortareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·reu (5)
# desconfortéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.səm/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.səm/, /dəs.kuɱ.furˈte.səm/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desconfortéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortéssim, desconfortàssim, desconfortàssem, desconfortàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tés·sem (5)
# desconfortessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈte.sis/ balear /dəs.koɱ.foɾˈte.sis/, /dəs.kuɱ.furˈte.sis/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desconfortessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* desconfortesses, desconfortassis, desconfortasses, desconfortares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tes·sis (5)
# desconfortí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈti/ balear /dəs.koɱ.foɾˈti/, /dəs.kuɱ.furˈti/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

desconfortí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tí (4)
# desconfortés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈtes/ balear /dəs.koɱ.foɾˈtes/, /dəs.kuɱ.furˈtes/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

desconfortés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [1] desconfortàs, desconfortara
* [2] desconfortàs, desconfortara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·tés (4)
# desconfortares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.ɾəs/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.ɾəs/, /dəs.kuɱ.furˈta.ɾəs/ Occidental: /des.koɱ.foɾˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desconfortares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desconfortar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconfortar.

#### Variants

* [2] desconfortessis, desconfortesses, desconfortassis, desconfortasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·res (5)
# desconfortava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɱ.furˈta.βə/ balear /dəs.koɱ.foɾˈta.və/, /dəs.kuɱ.furˈta.və/ Occidental: nord-occidental /des.koɱ.forˈta.βa/ valencià /des.koɱ.foɾˈta.va/, /des.koɱ.foɾˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desconfortava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desconfortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·for·ta·va (5)