OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# erravi
## Català
### Verb

erravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erraia, errava

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·vi (3)
* Anagrames: averrí, viraré

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛrˈraː.wiː/

### Verb

errāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de errō
# errau
## Català
### Verb

errau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de errar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb errar.

#### Variants

* [1] erreu
* [2] erreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rau (2)
* Anagrames: arreu, raure, rauré
# erraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈra.βəs/, balear /əˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /eˈra.βes/ valencià /eˈra.ves/, /eˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

erraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erraies

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·ves (3)
* Anagrames: esverar, versaré
# erravo
## Català
### Verb

erravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erràieu, erràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·vo (3)
* Anagrames: revorà, vorera
# errebots
## Francès
### Nom

errebots m. pl.
* forma plural de errebot
# erraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈra.βən/, balear /əˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /eˈra.βen/ valencià /eˈra.ven/, /eˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

erraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erraien

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·ven (3)
* Anagrames: enervar, enverar, venerar, Vernera
# erre
## Català

   * Pronúncia: (nom) oriental /ˈe.rə/, occidental /ˈe.re/
   * Pronúncia: (verb) oriental /ˈɛ.rə/, occidental /ˈɛ.re/

### Nom

erre f. ‎(plural erres)
* (valencià) Forma alternativa de erra.

### Verb

erre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de errar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb errar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb errar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb errar.

#### Variants

* [1] erro, erri, err
* [2,3] erri, erro
* [4] erri

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·re (2)
* Isograma de 2 lletres × 2 (4)
* Anagrames: erer, rere

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈe.re/
   * Rimes: -ere

### Nom

erre f. ‎(plural erres)
* erra, erre

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rre (2)
* Isograma de 2 lletres × 2 (4)

## Francès

   * Pronúncia: /ɛʁ/

### Nom

erre m. ‎(plural erres)
* erra, erre

## Italià

   * Pronúncia: /ˈɛr.re/

### Nom

erre m. f. ‎(plural invariable)
* erra, erre

### Miscel·lània

* Síl·labes: èr·re (2)
* Isograma de 2 lletres × 2 (4)
# erre doble
## Català
### Nom

erre doble f. ‎(plural erres dobles)
* Forma alternativa de erra doble.

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# errebot
## Francès
### Nom

errebot m. ‎(plural errebots)
* (pilota basca) rebot

#### Sinònims

* rebot
* renvoi

### Vegeu també

* errebot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# errava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈra.βə/, balear /əˈra.və/ Occidental: nord-occidental /eˈra.βa/ valencià /eˈra.va/, /eˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

errava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de errar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* [1] erravi, erraia
* [2] erraia

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·va (3)
* Anagrames: averar, vararé
# ergonomía escolar
## Castellà
### Nom

ergonomía escolar f. ‎(plural ergonomías escolares)
* ergonomia escolar

### Vegeu també

* ergonomía escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ergoterapias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɾ.ɣo.teˈɾa.pjas\, meridional \eɾ.ɣo.teˈɾa.pjah\
       Americà: alt \eɾ.ɣo.teˈɾa.p(ja)s\, baix \eɾ.ɣo.teˈɾa.pjah\, austral \eɾ.ɣo.teˈɾa.pjas\
   * Rimes: -apjas

### Nom

ergoterapias f. pl.
* forma plural de ergoterapia
# ergothérapies
## Francès

   * Pronúncia: /ɛʁ.go.te.ʁaˈpi/

### Nom

ergothérapies f. pl.
* forma plural de ergothérapie
# ergonomies scolaires
## Francès
### Nom

ergonomies scolaires f. pl.
* forma plural de ergonomie scolaire
# ergonomías escolares
## Castellà
### Nom

ergonomías escolares f. pl.
* forma plural de ergonomía escolar
# ergoterapia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eɾ.ɣo.teˈɾa.pja\
       Americà: alt \eɾ.ɣo.t(e)ˈɾa.pja\, baix \eɾ.ɣo.teˈɾa.pja\
   * Rimes: -apja

### Nom

ergoterapia f. ‎(plural ergoterapias)
* ergoteràpia

#### Sinònims

* terapia ocupacional

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·go·te·ra·pia (5)

### Vegeu també

* ergoterapia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ergoteràpies
## Català
### Nom

ergoteràpies f. pl.
* Forma plural de ergoteràpia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·go·te·rà·pi·es (6)
* Anagrama: repotegaries
# ergothérapie
## Francès

   * Pronúncia: /ɛʁ.go.te.ʁaˈpi/

### Nom

ergothérapie f. ‎(plural ergothérapies)
* ergoteràpia

### Vegeu també

* ergothérapie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ergonomies escolars
## Català
### Nom

ergonomies escolars f. pl.
* Forma plural de ergonomia escolar.
# ergoteràpia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌer.ɡu.təˈɾa.pi.ə/, occidental /ˌeɾ.ɣu.teˈɾa.pi.a/
   * Rimes: -apia
   * Etimologia: Del prefix ergo- i el sufix -teràpia.

### Nom

ergoteràpia f. ‎(plural ergoteràpies)
* Mètode terapèutic basat en el tractament de persones amb discapacitat física, mental o sensorial per mitjà de l'activitat física o del treball manual, amb l'objectiu d'aconseguir la seva autonomia i integració social.

#### Sinònims

* teràpia ocupacional

#### Traduccions

* Anglès: occupational therapy $^{(en)}$
* Castellà: ergoterapia $^{(es)}$, terapia ocupacional $^{(es)}$
* Francès: ergothérapie $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·go·te·rà·pi·a (6)
* Anagrama: repotegaria

### Vegeu també

* ergoteràpia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# esbotzin
## Català
### Verb

esbotzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbotzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bot·zin (3)
* Heterograma de 8 lletres (beinostz)
* Anagrames: botzines, botzinés
# esbotzis
## Català
### Verb

esbotzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzà
## Català
### Verb

esbotzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esbotzar.
# esbotzàrem
## Català
### Verb

esbotzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbotzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzeu
## Català
### Verb

esbotzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbotzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzi
## Català
### Verb

esbotzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbotzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzàs
## Català
### Verb

esbotzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzo
## Català
### Verb

esbotzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzàreu
## Català
### Verb

esbotzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbotzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzàssem
## Català
### Verb

esbotzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# endossam
## Català
### Verb

endossam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de endossar.

#### Variants

* endossem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sam (3)
* Anagrames: donàssem, ondàssem
# endossar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa/ balear /ən.doˈsa/, /ən.duˈsa/ Occidental: nord-occidental /en.doˈsa/ valencià /en.doˈsaɾ/, /en.doˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: endossà
   * Etimologia: Del prefix en- i dos ‎(«dors»), amb calc semàntic del francès endosser, segle XIX.

### Verb

endossar trans.
* Posar una peça d’abrigar que cobreixi l’esquena.
* Desempallegar-se d’alguna cosa encarregant-la a algú altre.
* Cedir un document mercantil o financer negociable a favor d’algú fent-ho constar al dors.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: endosso, endossa, endossem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (desempallagar-se) encolomar, endinyar, entafarrar

#### Traduccions

* Anglès: don $^{(en)}$
* Castellà: poner $^{(es)}$
* Francès: mettre $^{(fr)}$
* Anglès: burden $^{(en)}$, palm off $^{(en)}$
* Castellà: endosar $^{(es)}$
* Francès: refiler $^{(fr)}$
* Anglès: endorse $^{(en)}$
* Castellà: endosar $^{(es)}$
* Francès: endosser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sar (3)
* Anagrames: rodassen, senadors, sondares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# endossades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa.ðəs/ balear /ən.doˈsa.ðəs/, /ən.duˈsa.ðəs/ Occidental: /en.doˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

endossades
* Participi femení plural del verb endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·des (4)
* Anagrama: adondesses
# endossaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa.ɾən/ balear /ən.doˈsa.ɾən/, /ən.duˈsa.ɾən/ Occidental: /en.doˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

endossaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de endossar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endossessin, endossessen, endossassin, endossassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·ren (4)
* Anagrames: adornessen, desnonares, enrondessa, ordenassen
# endossa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.sə/, occidental /enˈdo.sa/
   * Rimes: -osa

### Verb

endossa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de endossar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa (3)
* Anagrames: adossen, danesos, sonades
# endossant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsan/ balear /ən.doˈsant/, /ən.duˈsan/ Occidental: nord-occidental /en.doˈsan/ valencià /en.doˈsant/, /en.doˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

endossant
* Gerundi del verb endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sant (3)
* Anagrama: desnonats
# endossara
## Català
### Verb

endossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endossés, endossàs
* [2] endossés, endossàs

### Miscel·lània

* Anagrames: adorassen, adornessa, adossaren, ressonada
# endossaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾan/ balear /ən.do.səˈɾan/, /ən.du.səˈɾan/ Occidental: /en.do.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

endossaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Anagrames: adornassen, desnonaràs
# endossarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾɛm/ balear /ən.do.səˈɾəm/, /ən.du.səˈɾɛm/ Occidental: /en.do.saˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

endossarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·rem (4)
* Anagrames: adornéssem, moderassen, ordenàssem
# esbraonàssem
## Català
### Verb

esbraonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonéssim, esbraonéssem, esbraonàssim, esbraonàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nàs·sem (5)
# esbraonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ɾəw/ balear /əz.bɾə.oˈna.ɾəw/, /əz.bɾə.uˈna.ɾəw/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esbraonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbraonar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [2] esbraonéssiu, esbraonésseu, esbraonàssiu, esbraonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nà·reu (5)
# esbraonàs
## Català
### Verb

esbraonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [1] esbraonés, esbraonara
* [2] esbraonés, esbraonara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nàs (4)
* Anagrames: abessonar, abossaren, baronessa
# esbraonà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna/ balear /əz.bɾə.oˈna/, /əz.bɾə.uˈna/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

esbraonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nà (4)
* Anagrames: abarones, abaronés, abonares, abraones, abraonés, sabonera
# esbraonàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ɾəm/ balear /əz.bɾə.oˈna.ɾəm/, /əz.bɾə.uˈna.ɾəm/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esbraonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbraonar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [2] esbraonéssim, esbraonéssem, esbraonàssim, esbraonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nà·rem (5)
# esbraonàsseu
## Català
### Verb

esbraonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraonéssiu, esbraonésseu, esbraonàssiu, esbraonàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nàs·seu (5)
# esbraonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾəˈo.nin/, occidental /ez.bɾaˈo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

esbraonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbraonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [1] esbraonen
* [2] esbraonen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nin (4)
* Anagrama: ensobinar
# esbraonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾəˈo.nis/, occidental /ez.bɾaˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

esbraonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* esbraones

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·nis (4)
* Anagrames: boirassen, sobiranes
# esbraono
## Català
### Verb

esbraono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbraonar.

#### Variants

* esbraone, esbraon

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·no (4)
* Anagrama: sabonero
# ensopegau
## Català
### Verb

ensopegau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ensopegar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [1] ensopegueu
* [2] ensopegueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gau (4)
# ensopegaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əw/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾi.əw/, /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ensopegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·rí·eu (6)
# ensopegassin
## Català
### Verb

ensopegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguessin, ensopeguessen, ensopegassen, ensopegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gas·sin (5)
# ensopegat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣat/ balear /ən.so.pəˈɣat/, /ən.su.pəˈɣat/ Occidental: /en.so.peˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

ensopegat
* Participi masculí singular del verb ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gat (4)
* Anagrama: patògenes
# ensopegats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣats/ balear /ən.so.pəˈɣats/, /ən.su.pəˈɣats/ Occidental: /en.so.peˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

ensopegats
* Participi masculí plural del verb ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gats (4)
# ensopegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.βən/ balear /ən.so.pəˈɣa.vən/, /ən.su.pəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.so.peˈɣa.βen/ valencià /en.so.peˈɣa.ven/, /en.so.peˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ensopegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ven (5)
# ensopegassen
## Català
### Verb

ensopegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguessin, ensopeguessen, ensopegassin, ensopegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gas·sen (5)
# ensopegassis
## Català
### Verb

ensopegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguessis, ensopeguesses, ensopegasses, ensopegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gas·sis (5)
# ensopegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.βə/ balear /ən.so.pəˈɣa.və/, /ən.su.pəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /en.so.peˈɣa.βa/ valencià /en.so.peˈɣa.va/, /en.so.peˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ensopegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensopegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·va (5)
# ensopegasses
## Català
### Verb

ensopegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguessis, ensopeguesses, ensopegassis, ensopegares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gas·ses (5)
# entrelluca
## Català
### Verb

entrelluca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entrellucar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entrellucar.
# entrelligassar-se
## Català
### Verb

entrelligassar-se
* Forma pronominal de entrelligassar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entrellucar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌen.tɾə.ʎuˈka/ Occidental: nord-occidental /ˌen.tɾe.ʎuˈka/ valencià /ˌen.tɾe.ʎuˈkaɾ/, /ˌen.tɾe.ʎuˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: entrellucà
   * Etimologia: Del prefix entre- i llucar, segle XX.

### Verb

entrellucar trans.
* entreveure

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entrelluco, entrelluca, entrelluquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·llu·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entenebri
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈne.βɾi/, occidental /en.teˈne.bɾi/

### Verb

entenebri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entenebrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entenebrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entenebrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entenebrar.

#### Variants

* [1] entenebro, entenebre
* [2] entenebre
* [3] entenebre
* [4] entenebre
# entenebries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.əs/, occidental /en.te.neˈbɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

entenebries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrir.
# entenebria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.ə/, occidental /en.te.neˈbɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entenebria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ne·bri·a (5)
* Anagrama: entebeiran
# entenebrigueu
## Català
### Verb

entenebrigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entenebrir.

#### Variants

* entenebriu
# entenebrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.ən/, occidental /en.te.neˈbɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

entenebrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrir.
# entenebrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈne.βɾin/, occidental /en.teˈne.bɾin/

### Verb

entenebrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entenebrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entenebrar.

#### Variants

* [1] entenebren
* [2] entenebren
# entresentia
## Català
### Verb

entresentia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entresentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entresentir.
# entresenties
## Català
### Verb

entresenties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entresentir.
# entresentien
## Català
### Verb

entresentien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entresentir.
# entresentigueu
## Català
### Verb

entresentigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentiu
# entresentin
## Català
### Verb

entresentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [1] entresenten
* [2] entresenten
# escandalitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡ze.sem/, valencià /es.kan.da.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escandalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssim, escandalitzàssim, escandalitzàssem, escandalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zés·sem (6)
# escandalitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡ze.sim/, valencià /es.kan.da.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escandalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzéssem, escandalitzàssim, escandalitzàssem, escandalitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zés·sim (6)