OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afectaves
## Català
### Verb

afectaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afectar.
# afectassis
## Català
### Verb

afectassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fec·tas·sis (4)
* Anagrames: satisfaces, satisfacés
# afectavi
## Català
### Verb

afectavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afectar.
# afectava
## Català
### Verb

afectava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afectar.
# agarrofis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.fis/, occidental /a.ɣaˈrɔ.fis/

### Verb

agarrofis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.fəs/, occidental /a.ɣaˈrɔ.fes/
   * Rimes: -ɔfes

### Verb

agarrofes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfe.səs/ balear /ə.ɣə.roˈfe.səs/, /ə.ɣə.ruˈfe.səs/ Occidental: /a.ɣa.roˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agarrofesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.fin/, occidental /a.ɣaˈrɔ.fin/

### Verb

agarrofin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarrofar-se.
# agarrofen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.fən/, occidental /a.ɣaˈrɔ.fen/

### Verb

agarrofen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarrofar-se.
# agarrofessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfe.sin/ balear /ə.ɣə.roˈfe.sin/, /ə.ɣə.ruˈfe.sin/ Occidental: /a.ɣa.roˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agarrofessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfɛw/ balear /ə.ɣə.roˈfəw/, /ə.ɣə.ruˈfɛw/ Occidental: /a.ɣa.roˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarrofeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agarrofar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agarrofar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agarrofar-se.
# agarrofessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfe.sən/ balear /ə.ɣə.roˈfe.sən/, /ə.ɣə.ruˈfe.sən/ Occidental: /a.ɣa.roˈfe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agarrofessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# agarrofessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈfe.sis/ balear /ə.ɣə.roˈfe.sis/, /ə.ɣə.ruˈfe.sis/ Occidental: /a.ɣa.roˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agarrofessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrofar-se.
# aigualegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɣwə.ɫəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫeˈʒi/, valencià /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

aigualegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aigualejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·le·gí (4)
* Anagrama: aigualeig
# aigualegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɣwə.ɫəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫeˈʒe.siw/, valencià /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aigualegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# aigualeig
## Català
### Verb

aigualeig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aigualejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·leig (3)
* Anagrames: aigualegi, aigualegí
# aigualegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɣwə.ɫəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫeˈʒe.sim/, valencià /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aigualegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# aigualegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɣwə.ɫəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫeˈʒe.sew/, valencià /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aigualegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# agarrotí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈti/ balear /ə.ɣə.roˈti/, /ə.ɣə.ruˈti/ Occidental: /a.ɣa.roˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

agarrotí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agarrotar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ortigara, ortigarà
# agarràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈra.ɾəw/, occidental /a.ɣaˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agarràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agarrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarràssem
## Català
### Verb

agarràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgramaràs
# agarràssim
## Català
### Verb

agarràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈra.ɾəm/, occidental /a.ɣaˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈra/, occidental /a.ɣaˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

agarrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agarrar.
# agarràieu
## Català
### Verb

agarràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.
# agarràs
## Català
### Verb

agarràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ràs (3)
* Anagrames: garsara, garsarà, Sagarra
# agarràsseu
## Català
### Verb

agarràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ràs·seu (4)
* Anagrames: assegurara, assegurarà
# agarràiem
## Català
### Verb

agarràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rà·iem (4)
* Anagrames: agremiara, agremiarà
# aguatintas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣwaˈtin.tas\, meridional \a.ɣwaˈtiŋ.tah\
       Americà: alt /a.ɡwaˈtin.t(a)s/, baix \a.ɣwaˈtiŋ.tah\, austral \a.ɣwaˈtin.tas\
   * Rimes: -intas

### Nom

aguatintas f. pl.
* forma plural de aguatinta
# aguaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈa.βən/, balear /ə.ɣuˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈa.βen/ valencià /a.ɣuˈa.ven/, /a.ɣuˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aguaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·a·ven (4)
* Anagrama: navegau
# aguatinta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣwaˈtin.ta\, meridional \a.ɣwaˈtiŋ.ta\
       Americà: alt /a.ɡwaˈtin.t(a)/, baix \a.ɣwaˈtiŋ.ta\, austral \a.ɣwaˈtin.ta\
   * Rimes: -inta

### Nom

aguatinta f. ‎(plural aguatintas)
* (Gravat) aiguatinta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gua·tin·ta (4)

### Vegeu també

* aguatinta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aguazil
## Basc
### Nom

aguazil anim.
* algutzir

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aguazil
aguazila
aguazilak
Ergatiu
aguazilek
aguazilak
aguazilek
Datiu
aguazili
aguazilari
aguazilei
Genitiu
aguazilen
aguazilaren
aguazilen
Comitatiu
aguazilekin
aguazilarekin
aguazilekin
Benefactiu
aguazilentzat
aguazilarentzat
aguazilentzat
Instrumental
aguazilez
aguazilaz
aguazilez
Partitiu
aguazilik
Prolatiu
aguaziltzat
Causal
aguazilengatik
aguazilarengatik
aguazilengatik
Locatius
Inessiu
aguazilengan
aguazilarengan
aguazilengan
Ablatiu
aguazilengandik
aguazilarengandik
aguazilengandik
Al·latiu
aguazilengana
aguazilarengana
aguazilengana
Terminatiu
aguazilenganaino
aguazilarenganaino
aguazilenganaino
Al·l. direcional
aguazilenganantz
aguazilarenganantz
aguazilenganantz
Gen. locatiu
aguazilenganako
aguazilarenganako
aguazilenganako :
# aguaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈa.βəs/, balear /ə.ɣuˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈa.βes/ valencià /a.ɣuˈa.ves/, /a.ɣuˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

a·gu·a·ves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aguar.
# aguassis
## Català
### Verb

a·gu·as·sis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.
# aguau
## Català
### Verb

a·gu·au
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aguar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aguar.
# aguava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈa.βə/, balear /ə.ɣuˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈa.βa/ valencià /a.ɣuˈa.va/, /a.ɣuˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

a·gu·a·va
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aguar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aguar.
# agenolleguesses
## Català
### Verb

agenolleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenolleguéssou
## Català
### Verb

agenolleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenolleguéssom
## Català
### Verb

agenolleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenolleguem
## Català
### Verb

agenolleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenollegueu
## Català
### Verb

agenollegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenolleguessa
## Català
### Verb

agenolleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenollegués
## Català
### Verb

agenollegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# agenollavo
## Català
### Verb

agenollavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agenollar-se.
# agenolle
## Català
### Verb

agenolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agenollar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agenollar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agenollar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agenollar-se.
# agenolleguessen
## Català
### Verb

agenolleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agenollar-se.
# aforràveu
## Català
### Verb

aforràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aforrar.
# aforrésseu
## Català
### Verb

aforrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforrar.
# aforràreu
## Català
### Verb

aforràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aforrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforrar.
# ajudaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈða.βən/, balear /ə.ʒuˈða.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.βen/ valencià /a.d͡ʒuˈða.ven/, /a.d͡ʒuˈða.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ajudaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·da·ven (4)
* Anagrama: dejunaven
# ajudavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒuˈδa.βu/, nord-occidental /a.ʒuˈδa.βo/

### Verb

ajudavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajudar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] ajudàveu.
# ajude
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈʒu.ðe/

### Verb

ajude
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajudar.
    Forma valenciana: [jo] ajudo, ajude, ajud o ajudi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que jo] ajudi o ajude.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    [Que ell/ella/vostè] ajudi o ajude.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajudar.
    Ajudi o ajude [ell/ella/vostè].
# ajudeguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒu.δeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ajudeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] ajudessis, ajudesses, ajudassis, ajudasses o ajudares.
# ajudegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒu.δeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

ajudegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] ajudeu.
# ajudaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈða.βəs/, balear /ə.ʒuˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒuˈða.βes/ valencià /a.d͡ʒuˈða.ves/, /a.d͡ʒuˈða.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajudaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajudar.
# ajudeguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒu.δeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

ajudeguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] ajudem.
# ajudeguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒu.δeˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

ajudeguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] ajudés, ajudàs o ajudara.
# ajudavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ʒuˈða.βi/

### Verb

ajudavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajudar.

#### Variants

* ajudava
# ajudeguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒu.δeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ajudeguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajudar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] ajudessin, ajudessen, ajudassin, ajudassen o ajudaren.
# aitenganantz
## Basc
### Nom

aitenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aita
# aitentzat
## Basc
### Nom

aitentzat
* benefactiu definit plural de aita
# aitengandik
## Basc
### Nom

aitengandik
* ablatiu definit plural de aita
# aitengatik
## Basc
### Nom

aitengatik
* causal definit plural de aita
# aitez
## Basc
### Nom

aitez
* instrumental definit plural de aita
# aititak
## Basc
### Nom

aititak
* absolutiu definit plural de aitita
* ergatiu indefinit de aitita
* ergatiu definit singular de aitita
# aititaren
## Basc
### Nom

aititaren
* genitiu indefinit de aitita
* genitiu definit singular de aitita
# aititarengan
## Basc
### Nom

aititarengan
* inessiu definit singular de aitita
* inessiu indefinit de aitita
# aitita
## Basc

   * Pronúncia: /aj.ti.ta/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

aitita anim.
* (biscaí) avi

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aitita
aitita
aititak
Ergatiu
aititak
aititak
aititek
Datiu
aititari
aititari
aititei
Genitiu
aititaren
aititaren
aititen
Comitatiu
aititarekin
aititarekin
aititekin
Benefactiu
aititarentzat
aititarentzat
aititentzat
Instrumental
aititaz
aititaz
aititez
Partitiu
aititarik
Prolatiu
aititatzat
Causal
aititarengatik
aititarengatik
aititengatik
Locatius
Inessiu
aititarengan
aititarengan
aititengan
Ablatiu
aititarengandik
aititarengandik
aititengandik
Al·latiu
aititarengana
aititarengana
aititengana
Terminatiu
aititarenganaino
aititarenganaino
aititenganaino
Al·l. direcional
aititarenganantz
aititarenganantz
aititenganantz
Gen. locatiu
aititarenganako
aititarenganako
aititenganako :

#### Sinònims

* aitona

#### Derivats

* aitita-amama ‎(«avis, avi i àvia»)
# aititarekin
## Basc
### Nom

aititarekin
* comitatiu definit singular de aitita
* comitatiu indefinit de aitita
# alens
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫɛns/ balear /əˈɫəns/, /əˈɫɛns/ Occidental: /aˈɫens/
   * Rimes: -ɛns

### Nom

alens m. pl.
* Forma plural de alè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lens (2)
* Anagrames: alnes, senal
# alentesc
## Català
### Verb

alentesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·tesc (3)
* Anagrames: calentes, enaltesc, esclaten
# agulloní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈni/ balear /ə.ɣu.ʎoˈni/, /ə.ɣu.juˈni/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

agulloní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·ní (4)
* Anagrames: allongui, allonguí
# agullot
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎɔt/ balear /ə.ɣuˈʎɔt/, /ə.ɣuˈjɔt/ Occidental: /a.ɣuˈʎɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De agulla i el sufix -ot.

### Nom

agullot m. ‎(plural agullots)
* (peixos) agulla

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llot (3)

### Vegeu també

* agullot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agullonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna.βəw/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna.vəw/, /ə.ɣu.juˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ʎoˈna.βew/ valencià /a.ɣu.ʎoˈna.vew/, /a.ɣu.ʎoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agullonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.səw/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.səw/, /ə.ɣu.juˈne.səw/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agullonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nés·seu (5)
* Anagrama: allonguésseu
# agullonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.sim/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.sim/, /ə.ɣu.juˈne.sim/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agullonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nés·sim (5)
* Anagrama: allonguéssim
# agullonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.səm/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.səm/, /ə.ɣu.juˈne.səm/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agullonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nés·sem (5)
* Anagrama: allonguéssem
# agullonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈnes/ balear /ə.ɣu.ʎoˈnes/, /ə.ɣu.juˈnes/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

agullonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nés (4)
* Anagrames: allongues, allongués
# agullonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈne.siw/ balear /ə.ɣu.ʎoˈne.siw/, /ə.ɣu.juˈne.siw/ Occidental: /a.ɣu.ʎoˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agullonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·nés·siu (5)
* Anagrama: allonguéssiu
# ajustàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒusˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈta.ɾem/, valencià /a.d͡ʒusˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ajustàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ajustar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàssiu
## Català
### Verb

ajustàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒusˈta.βəw/, balear /ə.ʒusˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈta.βew/ valencià /a.d͡ʒusˈta.vew/, /a.d͡ʒusˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ajustàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajustar.
# ajustàs
## Català
### Verb

ajustàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàssem
## Català
### Verb

ajustàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒusˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒusˈta.ɾew/, valencià /a.d͡ʒusˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ajustàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ajustar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàssim
## Català
### Verb

ajustàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# ajustàsseu
## Català
### Verb

ajustàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajustar.
# aglanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫəˈna.βəw/, balear /ə.ɣɫəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫaˈna.βew/ valencià /a.ɣɫaˈna.vew/, /a.ɣɫaˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aglanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aglanar.
# aglanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈne.səw/, occidental /a.ɣɫaˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aglanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglanar.
# aglaní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈni/, occidental /a.ɣɫaˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

aglaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aglanar.
# aglanés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈnes/, occidental /a.ɣɫaˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

aglanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·nés (3)
* Anagrames: anàlegs, anglesa, galanes
# aglanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈne.səm/, occidental /a.ɣɫaˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aglanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglanar.
# aglanàssim
## Català
### Verb

aglanàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglanar.