OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desvesava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈza.βə/, balear /dəz.vəˈza.və/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈza.βa/ valencià /dez.veˈza.va/, /dez.βeˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desvesava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desvesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desvesar.
# desvesaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈza.βən/, balear /dəz.vəˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈza.βen/ valencià /dez.veˈza.ven/, /dez.βeˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desvesaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desvesar.
# desvesassin
## Català
### Verb

desvesassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desvesaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈza.βəs/, balear /dəz.vəˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈza.βes/ valencià /dez.veˈza.ves/, /dez.βeˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desvesaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desvesar.
# desvesassis
## Català
### Verb

desvesassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desvesasses
## Català
### Verb

desvesasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desenvolupa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.buˈɫu.pə/ balear /də.zəɱ.voˈɫu.pə/, /də.zəɱ.vuˈɫu.pə/ Occidental: nord-occidental /de.zem.boˈɫu.pa/ valencià /de.zeɱ.voˈɫu.pa/, /de.zem.boˈɫu.pa/
   * Rimes: -upa

### Verb

desenvolupa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desenvolupar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desenvolupar.
# desenvernissar-se
## Català
### Verb

desenvernissar-se
* Forma pronominal de desenvernissar.
# desenvolup
## Català
### Verb

desenvolup
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenvolupar.
# desenvescar-se
## Català
### Verb

desenvescar-se
* Forma pronominal de desenvescar.
# destarifar
## Català
### Verb

destarifar
* Forma de l'infinitiu destarifar-se.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ri·far (4)
# destarifara
## Català
### Verb

destarifara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarifar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarifar-se.
# destarifaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tə.ɾi.fəˈɾan/, occidental /des.ta.ɾi.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

destarifaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destarifar-se.
# destarifaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tə.ɾiˈfa.ɾən/, occidental /des.ta.ɾiˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

destarifaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destarifar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarifar-se.

#### Variants

* [2] destarifassen
# destarifares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tə.ɾiˈfa.ɾəs/, occidental /des.ta.ɾiˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

destarifares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de destarifar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarifar-se.

#### Variants

* [2] destarifasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ri·fa·res (5)
* Anagrama: destarifar-se
# destitución
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ti.tuˈθjon/, meridional \deh.ti.tuˈθjoŋ\
       Americà: alt /des.ti.t(u)ˈsjon/, baix \deh.ti.tuˈsjoŋ\, austral /deh.ti.tuˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

destitución f. ‎(plural destituciones)
* destitució

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tu·ción (4)
# destitis
## Català
### Verb

destitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tis (3)
# destituciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ti.tuˈθjo.nes/, meridional /deh.ti.tuˈθjo.neh/
       Americà: alt /des.ti.t(u)ˈsjo.nes/, baix /deh.ti.tuˈsjo.neh/, austral /deh.ti.tuˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

destituciones f. pl.
* forma plural de destitución
# destitueixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.ti.tuˈɛ.ʃən/ balear /dəs.ti.tuˈə.ʃən/, /dəs.ti.tuˈɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /des.ti.tuˈej.ʃen/ valencià /des.ti.tuˈej.ʃen/, /des.ti.tuˈe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

destitueixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de destituir.

#### Variants

* destituïxen

## Català antic
### Verb

destitueixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de destituir
# destitucion
## Occità

   * Pronúncia: /des.ti.tyˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

destitucion f. ‎(plural destitucions)
* destitució
# desempernar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.əm.pərˈnar.sə/, occidental /dez.em.peɾˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desempernar-se
* Forma pronominal de desempernar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desempernares
# desempleo juvenil
## Castellà
### Nom

desempleo juvenil m. ‎(plural desempleos juveniles)
* atur juvenil

#### Sinònims

* desocupación juvenil
* paro juvenil

### Vegeu també

* desempleo juvenil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# desempleos juveniles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sem.ple.os xu.βeˈni.les\, meridional \de.sem.ple.os hu.βeˈni.leh\
       Americà: alt /de.sem.ple.os xu.beˈni.l(e)s/, baix \de.sem.ple.os hu.βeˈni.leh\, austral \de.sem.ple.os xu.βeˈni.les\

### Nom

desempleos juveniles m. pl.
* forma plural de desempleo juvenil
# desvergessis
## Català
### Verb

desvergessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desverjar.

#### Variants

* desverjassis, desverjasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·ges·sis (4)
# desvergis
## Català
### Verb

desvergis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·gis (3)
# desverges
## Català
### Verb

desverges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·ges (3)
# desvergonyidament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ balear /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/, /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ valencià /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/, /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desvergonyit i el sufix -ment.

### Adverbi

desvergonyidament
* D'una manera desvergonyida, amb desvergonyiment.

#### Traduccions

* Anglès: shamelessly $^{(en)}$
* Castellà: desvergonzadamente $^{(es)}$
* Francès: effrontément $^{(fr)}$
* Italià: svergognatamente $^{(it)}$
* Occità: desvergonhadament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·go·nyi·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desvergeu
## Català
### Verb

desvergeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·geu (3)
# desvergi
## Català
### Verb

desvergi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desverjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desverjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·gi (3)
* Anagrama: verdegis
# desvergessin
## Català
### Verb

desvergessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desverjar.

#### Variants

* desverjassin, desverjassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·ges·sin (4)
# desvergin
## Català
### Verb

desvergin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desverjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·gin (3)
# desvesar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈza/, balear /dəz.vəˈza/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈza/ valencià /dez.veˈzaɾ/, /dez.βeˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desvesà
   * Etimologia: Variant de desavesar, segle XX.

### Verb

desvesar trans.
* desavesar
* (occidental) desmamar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desveso, desvesa, desvesem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Variants

* desvear

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·sar (3)
* Anagrames: adverses, versades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# diklo
## Romaní
### Nom

diklo m.
* mocador

#### Sinònims

* diklorro, khoslo, mujalo

#### Descendents

* Caló català: dicló
* Caló espanyol: dicló

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# dijuni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈʒu.ni/ Occidental: nord-occidental /diˈʒu.ni/, valencià /diˈd͡ʒu.ni/
   * Rimes: -uni
   * Etimologia: De dejuni per assimilació a la prepalatal.

### Nom

dijuni m. ‎(plural dijunis)
* (dialectal, occidental i balear) Forma alternativa de dejuni.
    «L'acusaven de fer els dijunis de la Reina Esther. Va resultar que aquella infeliç estava tuberculosa i no solament no havia fet cap dijuni sinó que ni tan sols devia saber qui era la Reina Esther ni en què consistien els seus dijunis.» (Miquel Forteza i Pinya, Els descendents dels jueus conversos de Mallorca, 1966)

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ju·ni (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* El dejuni, Petit Altes Lingüístic del Domini Catala
# dijunis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈʒu.nis/ Occidental: nord-occidental /diˈʒu.nis/, valencià /diˈd͡ʒu.nis/
   * Rimes: -unis

### Nom

dijunis m. pl.
* Forma plural de dijuni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ju·nis (3)
# dikbekfuut
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dik ‎(«gruixut»), bek ‎(«bec») i fuut ‎(«cabussó, cabusset»), denominació comparable al suec tjocknäbbad dopping i danès tyknæbbet lappedykker, així com al gallec mergullón bicogroso.

### Nom

dikbekfuut m. ‎(plural dikbekfuten)
* (ornitologia) cabusset bec gros (Podilymbus podiceps)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dikhel
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit *देक्षति ‎(dekṣati). Cognat de l'hindi देखना ‎(dekhnā).

### Verb

dikhel
* veure, mirar
* notar
* vigilar, guardar

#### Sinònims

* (vigilar, guardar) lojanel

#### Relacionats

* dikhi ‎(«mirall»)
* dikhipen ‎(«visió»)
* dikhli ‎(«llum»)
* dikhlo ‎(«visible»)

#### Descendents

* Caló català: diquelar ‎(dikəlá)
** Català: diquelar
* Caló espanyol: diquelar ‎(dikelar)
** Caló brasiler: diquinhar ‎(dikinjárr)
** Castellà: diquelar
# dijous llarders
## Català
### Nom

dijous llarders m. pl.
* Forma plural de dijous llarder.
# dike
## Francès mitjà

   * Etimologia: 1373. ; del francès antic diic.

### Nom

dike f. ‎(plural dikes)
* dic

#### Descendents

* Francès: digue

### Vegeu també

* ↑ Entrada «digue» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# dikbas
## Afrikaans
### Nom

dikbas
    1. Bot. (Dombeya rotundifolia).

### Vegeu també

* ↑ Van Wyk, Ben-Erik; Gericke, Nigel. People's plants: A Guide to Useful Plants of Southern Africa, 2000 (en anglès). Pretòria: Briza, p. 110. ISBN 1-875093-19-2.
# desglosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈse.səm/ balear /dəz.ɣɫoˈse.səm/, /dəz.ɣɫuˈse.səm/ Occidental: /dez.ɣɫoˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desglosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssim, desglossàssim, desglossàssem, desglossàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sés·sem (4)
# desglossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈses/ balear /dəz.ɣɫoˈses/, /dəz.ɣɫuˈses/ Occidental: /dez.ɣɫoˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

desglossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* [1] desglossàs, desglossara
* [2] desglossàs, desglossara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sés (3)
# desglossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈse.səw/ balear /dəz.ɣɫoˈse.səw/, /dəz.ɣɫuˈse.səw/ Occidental: /dez.ɣɫoˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desglossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssiu, desglossàssiu, desglossàsseu, desglossàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sés·seu (4)
# desglossàsseu
## Català
### Verb

desglossàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssiu, desglossésseu, desglossàssiu, desglossàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sàs·seu (4)
# desglossàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈsa.βəw/ balear /dəz.ɣɫoˈsa.vəw/, /dəz.ɣɫuˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.ɣɫoˈsa.βew/ valencià /dez.ɣɫoˈsa.vew/, /dez.ɣɫoˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desglossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desglossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sà·veu (4)
# desglosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈse.siw/ balear /dəz.ɣɫoˈse.siw/, /dəz.ɣɫuˈse.siw/ Occidental: /dez.ɣɫoˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desglosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglossésseu, desglossàssiu, desglossàsseu, desglossàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sés·siu (4)
* Anagrama: dissolguesses
# desglossàssim
## Català
### Verb

desglossàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssim, desglosséssem, desglossàssem, desglossàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sàs·sim (4)
# desglossàssiu
## Català
### Verb

desglossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssiu, desglossésseu, desglossàsseu, desglossàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sàs·siu (4)
# desglossàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈsa.βəm/ balear /dəz.ɣɫoˈsa.vəm/, /dəz.ɣɫuˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.ɣɫoˈsa.βem/ valencià /dez.ɣɫoˈsa.vem/, /dez.ɣɫoˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desglossàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desglossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sà·vem (4)
# desglosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ɡɫuˈse.sim/ balear /dəz.ɣɫoˈse.sim/, /dəz.ɣɫuˈse.sim/ Occidental: /dez.ɣɫoˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desglosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desglossar.

#### Variants

* desglosséssem, desglossàssim, desglossàssem, desglossàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·glos·sés·sim (4)
# dimitixen
## Català
### Verb

dimitixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dimitir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dimitir.
# dimitixo
## Català
### Verb

dimitixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dimitir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dimitir.
# dimitixos
## Català
### Verb

dimitixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dimitir.
# dimito
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /diˈmi.to/
       Americà: alt /diˈmi.t(o)/, baix /diˈmi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

dimito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb dimitir
# dimitixes
## Català
### Verb

dimitixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dimitir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dimitir.
# dimití
## Català

   * Pronúncia: /di.miˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

dimití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dimitir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de dimitir.

## Castellà

   * Pronúncia: /di.miˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

dimití
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb dimitir
# dimitíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.miˈti.əw/, occidental /di.miˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

dimitíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dimitir.
# dimitírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.miˈti.ɾəm/, occidental /di.miˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

dimitírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de dimitir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dimitir.
# dimitíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.miˈti.ɾəw/, occidental /di.miˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

dimitíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de dimitir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dimitir.
# desvesaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.zəˈɾi.əs/, balear /dəz.və.zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /dez.βe.zaˈɾi.es/ valencià /dez.ve.zaˈɾi.es/, /dez.βe.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desvesaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desvesar.
# desvesaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.zəˈɾe/, balear /dəz.və.zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /dez.βe.zaˈɾe/ valencià /dez.ve.zaˈɾe/, /dez.βe.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desvesaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desvesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·sa·ré (4)
* Anagrames: desveares, esverades
# desvesaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bə.zəˈɾi.əw/, balear /dəz.və.zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /dez.βe.zaˈɾi.ew/ valencià /dez.ve.zaˈɾi.ew/, /dez.βe.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desvesaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desvesar.
# desvesassen
## Català
### Verb

desvesassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# despopéssem
## Català
### Verb

despopéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despopar.

#### Variants

* despopeguéssom

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pés·sem (4)
# despopàiem
## Català
### Verb

despopàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopàvom, despopàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·iem (4)
# despopàrem
## Català
### Verb

despopàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de despopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·rem (4)
# despopàreu
## Català
### Verb

despopàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de despopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·reu (4)
# despopàvom
## Català
### Verb

despopàvom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopàiem, despopàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·vom (4)
# despopés
## Català
### Verb

despopés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despopar.

#### Variants

* [1] despopessa, despopeguessa
* [2] despopegués

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pés (3)
# despopésseu
## Català
### Verb

despopésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despopar.

#### Variants

* despopeguéssou

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pés·seu (4)
# despopàieu
## Català
### Verb

despopàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopavo, despopàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·ieu (4)
# despopàvem
## Català
### Verb

despopàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopàvom, despopàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·vem (4)
# despopàveu
## Català
### Verb

despopàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de despopar.

#### Variants

* despopavo, despopàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·pà·veu (4)
# dispiacemmo
## Italià
### Verb

dispiacemmo
* primera persona plural (noi) del passat de dispiacere
# dispiacciamo
## Italià
### Verb

dispiacciamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de dispiacere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de dispiacere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de dispiacere
# dispiacciate
## Italià
### Verb

dispiacciate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de dispiacere
# dispiace
## Italià
### Verb

dispiace
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de dispiacere
# dispesera
## Català
### Adjectiu

dispesera f. ‎(plural dispeseres)
* Aquella qui té casa de dispesa.

#### Traduccions

* Castellà: posadera $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pe·se·ra (4)
* Anagrames: dessepari, desseparí, paredessi, rapideses

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# dispiaccia
## Italià
### Verb

dispiaccia
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de dispiacere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de dispiacere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de dispiacere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de dispiacere
# dispiacciono
## Italià
### Verb

dispiacciono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de dispiacere
# dispiacciano
## Italià
### Verb

dispiacciano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de dispiacere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de dispiacere
# dispiaccio
## Italià
### Verb

dispiaccio
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de dispiacere
# distraguen
## Català
### Verb

distraguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb distraure.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·guen (3)
* Heterograma de 10 lletres (adeginrstu)
# distragues
## Català
### Verb

distragues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb distraure.

#### Variants

* distragos

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·gues (3)
# distraguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəˈɣe.sən/, occidental /dis.tɾaˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

distraguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb distraure.

#### Variants

* distragueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·gues·sen (4)
# distraguent
## Català
### Verb

distraguent
* (col·loquial) Gerundi del verb distraure.

#### Variants

* distraient, distraent

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·guent (3)