OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# embotellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎa/ balear /əm.bo.təˈʎa/, /əm.bu.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /em.bo.teˈʎa/ valencià /em.bo.teˈʎaɾ/, /em.bo.teˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix em- i botella.

### Verb

embotellar trans.
* Posar dins d’una botella.
* embossar (via de circulació)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embotello, embotella, embotellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: bottle $^{(en)}$
* Castellà: embotellar $^{(es)}$
* Francès: embouteiller $^{(fr)}$
* Italià: imbottigliare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·te·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# embotellara
## Català
### Verb

embotellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotellessi, embotellessa, embotelleguessa, embotellés, embotellàs
* [2] embotellessi, embotellegués, embotellés, embotellàs
# embotellaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎa.ɾən/ balear /əm.bo.təˈʎa.ɾən/, /əm.bu.təˈʎa.ɾən/ Occidental: /em.bo.teˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

embotellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de embotellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [2] embotelleguessen, embotellessin, embotellessen, embotellassin, embotellassen
# embotellamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.bo.te.ʎaˈmjen.tos/, meridional \em.bo.te.ʝaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /em.bo.te.ʝaˈmjen.t(o)s/, baix \em.bo.te.ʝaˈmjeŋ.toh\, austral \em.bo.te.ʒaˈmjen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

embotellamientos m. pl.
* forma plural de embotellamiento
# embotellares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎa.ɾəs/ balear /əm.bo.təˈʎa.ɾəs/, /əm.bu.təˈʎa.ɾəs/ Occidental: /em.bo.teˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

embotellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de embotellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [2] embotelleguesses, embotellessis, embotellesses, embotellassis, embotellasses
# embotellamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.bo.te.ʎaˈmjen.to/, meridional \em.bo.te.ʝaˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /em.bo.te.ʝaˈmjen.t(o)/, baix \em.bo.te.ʝaˈmjeŋ.to\, austral \em.bo.te.ʒaˈmjen.to\
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: De embotellar i el sufix -miento.

### Nom

embotellamiento m. ‎(plural embotellamientos)
* embotellament
* embós, embotellament

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·te·lla·mien·to (6)
# embotellaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tə.ʎəˈɾan/ balear /əm.bo.tə.ʎəˈɾan/, /əm.bu.tə.ʎəˈɾan/ Occidental: /em.bo.te.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

embotellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de embotellar.
# eixarmenti
## Català
### Verb

eixarmenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixarmentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixarmentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixarmentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixarmentar.
# eixarmentin
## Català
### Verb

eixarmentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixarmentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixarmentar.
# eixarmentis
## Català
### Verb

eixarmentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentà
## Català
### Verb

eixarmentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixarmentar.
# eixarmentàreu
## Català
### Verb

eixarmentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixarmentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmenteu
## Català
### Verb

eixarmenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixarmentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixarmentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixarmentar.
# eixarmentàrem
## Català
### Verb

eixarmentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixarmentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmentessis
## Català
### Verb

eixarmentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# eixarmento
## Català
### Verb

eixarmento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixarmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·men·to (4)
* Anagrames: amorteixen, atemorixen
# eixarmentàs
## Català
### Verb

eixarmentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarmentar.
# embulls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbuʎs/ balear /əmˈbuʎs/, /əmˈbujs/ Occidental: nord-occidental /emˈbuʎs/ valencià /emˈbuʎs/, /emˈbuʎʃ/
   * Rimes: -uʎs

### Nom

embulls m. pl.
* Forma plural de embull.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bulls (2)
* Anagrama: besllum
# embullàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎa.ɾəm/ balear /əm.buˈʎa.ɾəm/, /əm.buˈja.ɾəm/ Occidental: /em.buˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

embullàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de embullar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullàssem
## Català
### Verb

embullàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullàssim
## Català
### Verb

embullàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎa/ balear /əm.buˈʎa/, /əm.buˈja/ Occidental: /em.buˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

embullà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de embullar.

### Miscel·lània

* Anagrama: belluma
# embullosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎo.zus/ balear /əm.buˈʎo.zos/, /əm.buˈjo.zus/ Occidental: /em.buˈʎo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

embullosos m. pl.
* Forma plural de embullós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llo·sos (4)
# embullàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎa.ɾəw/ balear /əm.buˈʎa.ɾəw/, /əm.buˈja.ɾəw/ Occidental: /em.buˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

embullàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de embullar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullàsseu
## Català
### Verb

embullàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullàssiu
## Català
### Verb

embullàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# empenedesqui
## Català
### Verb

empenedesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenedixa, empenedesca, empenedeixi, empenedisca
* [2] empenedixa, empenedixo, empenedesca, empenedeixi, empenedisca
* [3] empenedeixi, empenedisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·qui (5)
# empenedia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ə/, occidental /em.pe.neˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empenedia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenediva, empenedigueva
* [2] empenediva, empenedigueva

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·a (5)
# empenedides
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ðəs/, occidental /em.pe.neˈði.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

empenedides
* Participi femení plural del verb empenedir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·des (5)
# empenedesca
## Català
### Verb

empenedesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenedixa, empenedeixi, empenedisca, empenedesqui
* [2] empenedixa, empenedixo, empenedeixi, empenedisca, empenedesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·ca (5)
# empenedesquis
## Català
### Verb

empenedesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedixes, empenedixos, empenedesques, empenedeixis, empenedisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·quis (5)
* Anagrama: empenedisques
# empenedida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ðə/, occidental /em.pe.neˈði.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

empenedida
* Participi femení singular del verb empenedir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·da (5)
# empenedesquen
## Català
### Verb

empenedesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedixen, empenedeixin, empenedisquen, empenedesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·quen (5)
# empenedesques
## Català
### Verb

empenedesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedixes, empenedixos, empenedeixis, empenedisques, empenedesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·ques (5)
# empenedesquin
## Català
### Verb

empenedesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenedixen, empenedesquen, empenedeixin, empenedisquen
* [2] empenedeixin, empenedisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·des·quin (5)
* Anagrama: empenedisquen
# empenedien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.ən/, occidental /em.pe.neˈði.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empenedien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenediven, empenedigueven

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·en (5)
# empanissasses
## Català
### Verb

empanissasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissassin
## Català
### Verb

empanissassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# empanissats
## Català
### Verb

empanissats
* Participi masculí plural del verb empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nis·sats (4)
* Anagrama: estampassin
# empanissava
## Català
### Verb

empanissava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empanissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empanissar.
# empanissaves
## Català
### Verb

empanissaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empanissar.
# empanisse
## Català
### Verb

empanisse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empanissar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empanissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empanissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empanissar.
# empanissat
## Català
### Verb

empanissat
* Participi masculí singular del verb empanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·nis·sat (4)
* Anagrames: entapissam, patinàssem
# empanissau
## Català
### Verb

empanissau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empanissar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empanissar.
# empanissaven
## Català
### Verb

empanissaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empanissar.
# empanissassis
## Català
### Verb

empanissassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empanissar.
# eixivernàssem
## Català
### Verb

eixivernàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* eixivernéssim, eixivernéssem, eixivernàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nàs·sem (5)
* Anagrama: reveixinàssem
# eixivernàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈna.βəw/, balear /ə.ʃi.vəɾˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈna.βew/ valencià /ej.ʃi.veɾˈna.vew/, /e.ʃi.βeɾˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

eixivernàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixivernar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nà·veu (5)
* Anagrama: reveixinàveu
# eixivernàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈna.ɾəm/, balear /ə.ʃi.vəɾˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈna.ɾem/ valencià /ej.ʃi.veɾˈna.ɾem/, /e.ʃi.βeɾˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

eixivernàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixivernar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* [2] eixivernéssim, eixivernéssem, eixivernàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nà·rem (5)
* Anagrames: arreveixinem, renaixerivem, reveixinarem, reveixinàrem
# eixivernàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈna.βəm/, balear /ə.ʃi.vəɾˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈna.βem/ valencià /ej.ʃi.veɾˈna.vem/, /e.ʃi.βeɾˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

eixivernàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixivernar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nà·vem (5)
* Anagrama: reveixinàvem
# eixivernés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈnes/, balear /ə.ʃi.vəɾˈnes/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈnes/ valencià /ej.ʃi.veɾˈnes/, /e.ʃi.βeɾˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

eixivernés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* [1] eixivernara
* [2] eixivernara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nés (4)
* Anagrames: reveixines, reveixinés
# eixivernàsseu
## Català
### Verb

eixivernàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* eixivernéssiu, eixivernésseu, eixivernàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nàs·seu (5)
* Anagrames: eixavuiressen, reveixinàsseu
# eixivernéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈne.səm/, balear /ə.ʃi.vəɾˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈne.sem/ valencià /ej.ʃi.veɾˈne.sem/, /e.ʃi.βeɾˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

eixivernéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* eixivernéssim, eixivernàssem, eixivernàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nés·sem (5)
* Anagrama: reveixinéssem
# eixivernésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈne.səw/, balear /ə.ʃi.vəɾˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈne.sew/ valencià /ej.ʃi.veɾˈne.sew/, /e.ʃi.βeɾˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixivernésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* eixivernéssiu, eixivernàsseu, eixivernàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nés·seu (5)
* Anagrama: reveixinésseu
# eixivernéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈne.sim/, balear /ə.ʃi.vəɾˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈne.sim/ valencià /ej.ʃi.veɾˈne.sim/, /e.ʃi.βeɾˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

eixivernéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* eixivernéssem, eixivernàssem, eixivernàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nés·sim (5)
* Anagrama: reveixinéssim
# eixivernàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃi.βərˈna.ɾəw/, balear /ə.ʃi.vəɾˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃi.βerˈna.ɾew/ valencià /ej.ʃi.veɾˈna.ɾew/, /e.ʃi.βeɾˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixivernàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixivernar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixivernar.

#### Variants

* [2] eixivernéssiu, eixivernésseu, eixivernàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xi·ver·nà·reu (5)
* Anagrames: arreveixineu, renaixeriveu, reveixinareu, reveixinàreu
# empostàssem
## Català
### Verb

empostàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssim, empostéssem, empostàssim, empostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tàs·sem (4)
# empostàssiu
## Català
### Verb

empostàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssiu, empostésseu, empostàsseu, empostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tàs·siu (4)
* Anagrames: empostissau, impostàsseu
# empostàs
## Català
### Verb

empostàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* [1] empostessi, empostés, empostara
* [2] empostessi, empostés, empostara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tàs (3)
* Anagrames: empastos, estampos, optàssem, topàssem
# empostàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈta.βəw/ balear /əm.posˈta.vəw/, /əm.pusˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.posˈta.βew/ valencià /em.posˈta.vew/, /em.posˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empostàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tà·veu (4)
# empostésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.səw/ balear /əm.posˈte.səw/, /əm.pusˈte.səw/ Occidental: /em.posˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empostésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssiu, empostàssiu, empostàsseu, empostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tés·seu (4)
# empostàsseu
## Català
### Verb

empostàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssiu, empostésseu, empostàssiu, empostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tàs·seu (4)
# empostàssim
## Català
### Verb

empostàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssim, empostéssem, empostàssem, empostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tàs·sim (4)
* Anagrames: empostissam, impostàssem
# empostàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈta.βəm/ balear /əm.posˈta.vəm/, /əm.pusˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.posˈta.βem/ valencià /em.posˈta.vem/, /em.posˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

empostàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tà·vem (4)
# empostéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.səm/ balear /əm.posˈte.səm/, /əm.pusˈte.səm/ Occidental: /em.posˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

empostéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssim, empostàssim, empostàssem, empostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tés·sem (4)
# eluir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫuˈi/ Occidental: nord-occidental /e.ɫuˈi/ valencià /e.ɫuˈiɾ/, /e.ɫuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: eluí
   * Etimologia: Del llatí eluere ‎(«rentar»).

### Verb

eluir trans.
* (química) Separar substàncies fixades per adsorció mitjançant rentatges progressius, una elució.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: elueixo, elueix, eluïm

#### Traduccions

* Anglès: elute $^{(en)}$
* Castellà: eluir $^{(es)}$
* Francès: éluer $^{(fr)}$
* Italià: eluire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·ir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# eluesqui
## Català
### Verb

eluesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eluir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eluir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eluir.

#### Variants

* [1] elueixi, eluïsca
* [2] elueixi, eluïsca
* [3] elueixi, eluïsca

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·es·qui (4)
# eluesquin
## Català
### Verb

eluesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eluir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eluir.

#### Variants

* [1] elueixin, eluïsquen
* [2] elueixin, eluïsquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·es·quin (4)
* Anagrama: eluïsquen
# eluesquis
## Català
### Verb

eluesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eluir.

#### Variants

* elueixis, eluïsques

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·es·quis (4)
* Anagrames: eluïsques, liqüésseu
# eluesc
## Català
### Verb

eluesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eluir.

#### Variants

* elueixo, eluïsc, eluïxo

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·esc (3)
# emprenyarívem
## Català
### Verb

emprenyarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emprenyar.

#### Variants

* emprenyaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·rí·vem (5)
# emprenyariva
## Català
### Verb

emprenyariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de emprenyar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emprenyar.

#### Variants

* [1] emprenyaria
* [2] emprenyaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·ri·va (5)
# emprenyariven
## Català
### Verb

emprenyariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emprenyar.

#### Variants

* emprenyarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·ri·ven (5)
# emprenyaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈɾas/, occidental /em.pɾe.ɲaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emprenyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·ràs (4)
* Anagrames: menyspreara, menysprearà
# emprenyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈɾe/, occidental /em.pɾe.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emprenyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·ré (4)
# emprenyaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈɾi.əm/, occidental /em.pɾe.ɲaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emprenyaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emprenyar.

#### Variants

* emprenyarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·rí·em (5)