OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enraoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈni/ balear /ən.rə.oˈni/, /ən.rə.uˈni/ Occidental: /en.ra.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

enraoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enraonar.
# enraonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈne.səw/ balear /ən.rə.oˈne.səw/, /ən.rə.uˈne.səw/ Occidental: /en.ra.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enraonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈne.siw/ balear /ən.rə.oˈne.siw/, /ən.rə.uˈne.siw/ Occidental: /en.ra.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enraonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enrarit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.rəˈɾit/, occidental /en.raˈɾit/
   * Rimes: -it

### Verb

enrarit
* Participi masculí singular del verb enrarir.

#### Sinònims

* irrespirable, carregat, dens

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ra·rit (3)
* Anagrames: aterrin, nitraré, tiraren, trairen, traïren, triaren, trinaré
# enraso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈra.so/, meridional \eŋˈra.so\
       Americà: alt /enˈra.s(o)/, baix \eŋˈra.so\, austral /enˈra.so/
   * Rimes: -aso

### Verb

enraso
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb enrasar
# enrarir-se
## Català
### Verb

enrarir-se
* Forma pronominal de enrarir.
# enverdir-se
## Català
### Verb

enverdir-se
* Forma pronominal de enverdir.
# enveren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbe.ɾən/, balear /əɱˈve.ɾən/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ɾen/ valencià /eɱˈve.ɾen/, /emˈbe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

enveren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ren (3)
* Anagrames: enerven, revenen, revénen, veneren
# enverenar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.va.ɾaˈna/
   * Etimologia: Derivat de veré ‎(«verí»).

### Verb

enverenar trans.
* (alguerès) enverinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·re·nar (4)
* Anagrames: enervaren, enveraren, veneraren

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# enveressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾe.sin/, balear /əɱ.vəˈɾe.sin/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾe.sin/ valencià /eɱ.veˈɾe.sin/, /em.beˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enveressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·res·sin (4)
* Anagrames: enervessin, veneressin, verinessen
# enveressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾe.sis/, balear /əɱ.vəˈɾe.sis/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾe.sis/ valencià /eɱ.veˈɾe.sis/, /em.beˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enveressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·res·sis (4)
* Anagrames: enervessis, esveressin, veneressis, verinesses
# enverdir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bərˈdi/, balear /əɱ.vəɾˈði/ Occidental: nord-occidental /em.berˈði/ valencià /eɱ.veɾˈðiɾ/, /em.beɾˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: enverdí
   * Etimologia: Del prefix en-, verd i la desinència -ir, segle XIX.

### Verb

enverdir trans., pron. ‎(pronominal enverdir-se)
* Fer esdevenir verd.
* (pronominal) Esdevenir verd.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enverdeixo, enverdeix, enverdim

#### Traduccions

* Esperanto: verdigi $^{(eo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ver·dir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# enveres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbe.ɾəs/, balear /əɱˈve.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ɾes/ valencià /eɱˈve.ɾes/, /emˈbe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

enveres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·res (3)
* Anagrames: enerves, enervés, esveren, neveres, veneres, venerés
# enveressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾe.sən/, balear /əɱ.vəˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾe.sen/ valencià /eɱ.veˈɾe.sen/, /em.beˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enveressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·res·sen (4)
* Anagrames: enervessen, veneressen
# enveresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾe.səs/, balear /əɱ.vəˈɾe.səs/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾe.ses/ valencià /eɱ.veˈɾe.ses/, /em.beˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enveresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·res·ses (4)
* Anagrames: enervesses, esveressen, veneresses
# enverem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈɾɛm/ balear /əɱ.vəˈɾəm/, /əɱ.vəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /em.beˈɾem/ valencià /eɱ.veˈɾem/, /em.beˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enverem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enverar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enverar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·rem (3)
* Anagrames: enervem, venerem, venérem, veremen
# erradiorik
## Basc
### Nom

erradiorik
* partitiu indefinit de erradio
# erradiotako
## Basc
### Nom

erradiotako
* genitiu locatiu indefinit de erradio
# erradioz
## Basc
### Nom

erradioz
* instrumental indefinit de erradio
# erradiotaraino
## Basc
### Nom

erradiotaraino
* terminatiu indefinit de erradio
# erradiotarantz
## Basc
### Nom

erradiotarantz
* al·latiu direccional indefinit de erradio
# erradiotik
## Basc
### Nom

erradiotik
* ablatiu definit singular de erradio
# erradiotzat
## Basc
### Nom

erradiotzat
* prolatiu indefinit de erradio
# erradiotan
## Basc
### Nom

erradiotan
* inessiu indefinit de erradio
# erradiotara
## Basc
### Nom

erradiotara
* al·latiu indefinit de erradio
# erradiotatik
## Basc
### Nom

erradiotatik
* ablatiu indefinit de erradio
# equipo directivo
## Castellà
### Nom

equipo directivo m. ‎(plural equipos directivos)
* equip directiu

### Vegeu també

* equipo directivo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo educador
## Castellà
### Nom

equipo educador m. ‎(plural equipos educadores)
* equip educador

#### Sinònims

* personal educador

### Vegeu també

* equipo educador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo de asesoramiento y orientación psicopedagógica
## Castellà
### Nom

equipo de asesoramiento y orientación psicopedagógica m. ‎(plural equipos de asesoramiento y orientación psicopedagógica)
* equip d'assessorament i orientació psicopedagògica

#### Sinònims

* equipo de orientación educativa y psicopedagógica
* EAP
* EOEP

### Vegeu també

* equipo de asesoramiento y orientación psicopedagógica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo de ciclo
## Castellà
### Nom

equipo de ciclo m. ‎(plural equipos de ciclo)
* equip de cicle

### Vegeu també

* equipo de ciclo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo especial
## Castellà
### Nom

equipo especial m. ‎(plural equipos especiales)
* (futbol americà) equip especial

### Vegeu també

* equipo especial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# equipo físico
## Castellà
### Nom

equipo físico m. ‎(plural equipos físicos)
* maquinari

#### Sinònims

* hardware

### Vegeu també

* equipo físico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo de atención a la infancia y adolescencia
## Castellà
### Nom

equipo de atención a la infancia y adolescencia m. ‎(plural equipos de atención a la infancia y adolescencia)
* equip d'atenció a la infància i l'adolescència

#### Sinònims

* EAIA

### Vegeu també

* equipo de atención a la infancia y adolescencia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo defensivo
## Castellà
### Nom

equipo defensivo m. ‎(plural equipos defensivos)
* (futbol americà) equip defensor

### Vegeu també

* equipo defensivo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# equipo de orientación educativa y psicopedagógica
## Castellà
### Nom

equipo de orientación educativa y psicopedagógica m. ‎(plural equipos de orientación educativa y psicopedagógica)
* equip d'assessorament i orientació psicopedagògica

#### Sinònims

* equipo de asesoramiento y orientación psicopedagógica
* EAP
* EOEP

### Vegeu també

* equipo de orientación educativa y psicopedagógica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# equipo docente
## Castellà
### Nom

equipo docente m. ‎(plural equipos docentes)
* equip docent

### Vegeu també

* equipo docente. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# esbalaïssi
## Català
### Verb

esbalaïssi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaït
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.ɫəˈit/, occidental /ez.ba.ɫaˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

esbalaït
* Participi masculí singular del verb esbalair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·la·ït (4)
* Anagrames: abalties, esbaltia, establia
# esbalaïsquen
## Català
### Verb

esbalaïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbalair.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbalair.
# esbalaïsques
## Català
### Verb

esbalaïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbalair.
# enrondes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈron.dəs/, occidental /enˈron.des/
   * Rimes: -ondes

### Verb

enrondes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enrondar.
# enrondessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.sən/ balear /ən.ronˈde.sən/, /ən.runˈde.sən/ Occidental: /en.ronˈde.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrondessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondessin
# enrondeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈdɛw/ balear /ən.ronˈdəw/, /ən.runˈdɛw/ Occidental: /en.ronˈdew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrondeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrondar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrondar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrondar.
# enrondessi
## Català
### Verb

enrondessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondessa, enrondés

### Miscel·lània

* Anagrama: ordenessin
# enrondessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.sin/ balear /ən.ronˈde.sin/, /ən.runˈde.sin/ Occidental: /en.ronˈde.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enrondessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondessen

### Miscel·lània

* Anagrama: rondinessen
# enrondesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.səs/ balear /ən.ronˈde.səs/, /ən.runˈde.səs/ Occidental: /en.ronˈde.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrondesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondessis
# enrondessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.sis/ balear /ən.ronˈde.sis/, /ən.runˈde.sis/ Occidental: /en.ronˈde.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enrondessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondesses

### Miscel·lània

* Anagrama: rondinesses
# enrondi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈron.di/, occidental /enˈron.di/
   * Rimes: -ondi

### Verb

enrondi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrondar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrondar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrondar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrondar.

#### Variants

* [1] enrondo

### Miscel·lània

* Anagrames: nodrien, ordenin, ordinen, rondine
# enronden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈron.dən/, occidental /enˈron.den/
   * Rimes: -onden

### Verb

enronden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrondar.
# enrondessa
## Català
### Verb

enrondessa
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondessi, enrondés

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ron·des·sa (4)
* Anagrames: adornessen, desnonares, endossaren, ordenassen
# esbombar-se
## Català
### Verb

esbombar-se
* Forma pronominal de esbombar.
# esboldregàssim
## Català
### Verb

esboldregàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssim, esboldreguéssem, esboldregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gàs·sim (5)
# esboldregàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.βəw/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.vəw/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βew/ valencià /ez.boɫ.dɾeˈɣa.vew/, /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esboldregàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gà·veu (5)
# esboldregàsseu
## Català
### Verb

esboldregàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssiu, esboldreguésseu, esboldregàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gàs·seu (5)
# esboldregàssiu
## Català
### Verb

esboldregàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssiu, esboldreguésseu, esboldregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gàs·siu (5)
# esboldregàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.βəm/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.vəm/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βem/ valencià /ez.boɫ.dɾeˈɣa.vem/, /ez.βoɫ.dɾeˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esboldregàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gà·vem (5)
# esboldregàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.ɾəw/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.ɾəw/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.ɾəw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esboldregàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gà·reu (5)
# esboldregàs
## Català
### Verb

esboldregàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregués
* [2] esboldregués

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gàs (4)
# esboldregàssem
## Català
### Verb

esboldregàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssim, esboldreguéssem, esboldregàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gàs·sem (5)
# esborr
## Català
### Verb

esborr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esborrar.

#### Variants

* esborro, esborre, esborri

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·borr (2)
* Anagrames: borres, obrers, robers, sobrer
# esborrables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈrab.bɫəs/, /əz.buˈra.βɫəs/ balear /əz.boˈrab.bɫəs/, /əz.buˈrab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βoˈrab.bɫes/, /ez.βoˈra.βɫes/ valencià /ez.boˈra.bɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

esborrables inv. pl.
* Forma plural de esborrable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·bles (4)
# esborrable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈrab.bɫə/, /əz.buˈra.βɫə/ balear /əz.boˈrab.bɫə/, /əz.buˈrab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /ez.βoˈrab.bɫe/, /ez.βoˈra.βɫe/ valencià /ez.boˈra.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De esborrar i el sufix -ble, segle XX.

### Adjectiu

esborrable inv. ‎(plural esborrables)
* Que pot ser esborrat.
* (metafòric) Sinònim de oblidable.

#### Sinònims

* esborradís, deleble

#### Antònims

* inesborrable, indeleble

#### Traduccions

* Anglès: erasable $^{(en)}$
* Castellà: borrable $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ble (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre esborrable
# ensolí
## Català
### Verb

ensolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ensolir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lí (3)
* Heterograma de 6 lletres (eilnos)
* Anagrames: insole, isolen, lesion, lionès, lionés, solien
# ensolíem
## Català
### Verb

ensolíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lí·em (4)
* Anagrama: lesionem
# ensolírem
## Català
### Verb

ensolírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lí·rem (4)
* Anagrama: molineres
# ensolíreu
## Català
### Verb

ensolíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lí·reu (4)
# ensolís
## Català
### Verb

ensolís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lís (3)
* Anagrames: insoles, insolés, lesions, solsien
# ensolíssem
## Català
### Verb

ensolíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensolir.

#### Variants

* ensolíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lís·sem (4)
* Anagrames: insoléssem, molinesses
# ensolíssim
## Català
### Verb

ensolíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensolir.

#### Variants

* ensolíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lís·sim (4)
* Anagrames: insoléssim, molinessis
# ensolquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suɫˈki/ balear /ən.soɫˈki/, /ən.suɫˈki/ Occidental: /en.soɫˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

ensolquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ensolcar.
# ensolíeu
## Català
### Verb

ensolíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lí·eu (4)
* Anagrama: lesioneu
# ensolísseu
## Català
### Verb

ensolísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensolir.

#### Variants

* ensolíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lís·seu (4)
* Anagrama: insolésseu
# esbromen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾo.mən/, occidental /ezˈbɾo.men/
   * Rimes: -omen

### Verb

esbromen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbromar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbromar.

#### Variants

* [2] esbromin
* [3] esbromin

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsen
# esbromaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈma.βəs/ balear /əz.bɾoˈma.vəs/, /əz.bɾuˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾoˈma.βes/ valencià /ez.bɾoˈma.ves/, /ez.βɾoˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esbromaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbromar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsaves
# esbrome
## Català
### Verb

esbrome
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbromar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbromar.

#### Variants

* [1] esbromo, esbromi
* [2] esbromi
* [3] esbromi
* [4] esbromi

### Miscel·lània

* Anagrama: emborse
# esbromasses
## Català
### Verb

esbromasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromessis, esbromesses, esbromares

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsasses
# esbromava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈma.βə/ balear /əz.bɾoˈma.və/, /əz.bɾuˈma.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾoˈma.βa/ valencià /ez.bɾoˈma.va/, /ez.βɾoˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esbromava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbromar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbromar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abromaves, aombraves, emborsava, embovaràs
# esbromaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈma.βən/ balear /əz.bɾoˈma.vən/, /əz.bɾuˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾoˈma.βen/ valencià /ez.bɾoˈma.ven/, /ez.βɾoˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esbromaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbromar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsaven
# esbromassen
## Català
### Verb

esbromassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromessin, esbromessen, esbromaren

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsassen
# esbrostessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾusˈte.sis/ balear /əz.bɾosˈte.sis/, /əz.bɾusˈte.sis/ Occidental: /ez.bɾosˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esbrostessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostesses, esbrostassis, esbrostasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tes·sis (4)
# esbrostessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾusˈte.sin/ balear /əz.bɾosˈte.sin/, /əz.bɾusˈte.sin/ Occidental: /ez.bɾosˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esbrostessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostessen, esbrostassin, esbrostassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tes·sin (4)
* Anagrama: bestornessis
# esbrosti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əzˈbɾɔs.ti/ Occidental: nord-occidental /ezˈβɾɔs.ti/, valencià /ezˈbɾos.ti/

### Verb

esbrosti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbrostar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbrostar.

#### Variants

* [1] esbrosto, esbrost
* [2] esbroste
* [3] esbroste
* [4] esbroste

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ti (3)
* Anagrames: torbessi, trobessi
# esbrostis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əzˈbɾɔs.tis/ Occidental: nord-occidental /ezˈβɾɔs.tis/, valencià /ezˈbɾos.tis/

### Verb

esbrostis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbrostar.

#### Variants

* esbrostes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·tis (3)
* Anagrames: brotessis, torbessis, trobessis