OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encunyaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲa.ɾən/, occidental /eŋ.kuˈɲa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encunyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encunyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·ren (4)
# encunyarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ɲəˈɾɛm/ balear /əŋ.ku.ɲəˈɾəm/, /əŋ.ku.ɲəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ku.ɲaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encunyarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·rem (4)
# encunyau
## Català
### Verb

encunyau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encunyar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyau (3)
# encunyat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲat/, occidental /eŋ.kuˈɲat/
   * Rimes: -at

### Verb

encunyat
* Participi masculí singular del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyat (3)
# encunyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲin/, occidental /eŋˈku.ɲin/
   * Rimes: -uɲin

### Verb

encunyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyin (3)
# encunyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ku.ɲəˈɾa/, occidental /eŋ.ku.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encunyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·rà (4)
# encunyara
## Català
### Verb

encunyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·ra (4)
# encunyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲe.sin/, occidental /eŋ.kuˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encunyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyes·sin (4)
# encunyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲa.ɾəw/, occidental /eŋ.kuˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encunyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encunyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyà·reu (4)
# encunyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲa.βə/, balear /əŋ.kuˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kuˈɲa.βa/ valencià /eŋ.kuˈɲa.va/, /eŋ.kuˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encunyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encunyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·va (4)
# encunyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲəs/, occidental /eŋˈku.ɲes/
   * Rimes: -uɲes

### Verb

encunyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encunyar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyes (3)
# encunyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲɛw/ balear /əŋ.kuˈɲəw/, /əŋ.kuˈɲɛw/ Occidental: /eŋ.kuˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encunyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encunyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyeu (3)
# encunyessi
## Català
### Verb

encunyessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyes·si (4)
# encunyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ku.ɲəˈɾe/, occidental /eŋ.ku.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encunyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·ré (4)
# encunyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲa.ɾəm/, occidental /eŋ.kuˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encunyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encunyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyà·rem (4)
# encunyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ku.ɲəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ku.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encunyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·rí·eu (5)
# encunyem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲɛm/ balear /əŋ.kuˈɲəm/, /əŋ.kuˈɲɛm/ Occidental: /eŋ.kuˈɲem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encunyem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encunyar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyem (3)
# encunyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲe.səs/, occidental /eŋ.kuˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encunyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyes·ses (4)
# encunyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲən/, occidental /eŋˈku.ɲen/
   * Rimes: -uɲen

### Verb

encunyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encunyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyen (3)
# encunyam
## Català
### Verb

encunyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyam (3)
# encunyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲe.sis/, occidental /eŋ.kuˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encunyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyes·sis (4)
# encunyassis
## Català
### Verb

encunyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyas·sis (4)
# encunyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲis/, occidental /eŋˈku.ɲis/
   * Rimes: -uɲis

### Verb

encunyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyis (3)
# encunyats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲats/, occidental /eŋ.kuˈɲats/
   * Rimes: -ats

### Verb

encunyats
* Participi masculí plural del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyats (3)
# encunyàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲa.βəm/, balear /əŋ.kuˈɲa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kuˈɲa.βem/ valencià /eŋ.kuˈɲa.vem/, /eŋ.kuˈɲa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encunyàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyà·vem (4)
# encunyassin
## Català
### Verb

encunyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyas·sin (4)
# encunyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲa.βəw/, balear /əŋ.kuˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kuˈɲa.βew/ valencià /eŋ.kuˈɲa.vew/, /eŋ.kuˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encunyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyà·veu (4)
# encunyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ku.ɲəˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ku.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encunyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encunyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·ri·a (5)
# encunyaríveu
## Català
### Verb

encunyaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·rí·veu (5)
# encunyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲi/, occidental /eŋˈku.ɲi/
   * Rimes: -uɲi

### Verb

encunyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encunyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyi (3)
# encunyàssem
## Català
### Verb

encunyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyàs·sem (4)
# encunyades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲa.ðəs/, occidental /eŋ.kuˈɲa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encunyades
* Participi femení plural del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·des (4)
# encunyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲi/, occidental /eŋ.kuˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

encunyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyí (3)
# encunyàsseu
## Català
### Verb

encunyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyàs·seu (4)
# encunyo
## Català
### Verb

encunyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyo (3)
# encunya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈku.ɲə/, occidental /eŋˈku.ɲa/
   * Rimes: -uɲa

### Verb

encunya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encunyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya (3)
# encunyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kuˈɲa/, occidental /eŋ.kuˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

encunyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nyà (3)
# encunye
## Català
### Verb

encunye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encunyar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encunyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nye (3)
# encunyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈɲa.βəs/, balear /əŋ.kuˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kuˈɲa.βes/ valencià /eŋ.kuˈɲa.ves/, /eŋ.kuˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encunyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cu·nya·ves (4)
# malparireu
## Català
### Verb

malparireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·reu (4)
# malparires
## Català
### Verb

malparires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de malparir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·res (4)
# malparim
## Català
### Verb

malparim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de malparir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb malparir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rim (3)
# malparesc
## Català
### Verb

malparesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·resc (3)
# malpariu
## Català
### Verb

malpariu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de malparir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb malparir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·riu (3)
# malpariran
## Català
### Verb

malpariran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ran (4)
# malpariren
## Català
### Verb

malpariren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de malparir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ren (4)
# malparirem
## Català
### Verb

malparirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·rem (4)
# malparís
## Català
### Verb

malparís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rís (3)
# malparix
## Català
### Verb

malparix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de malparir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rix (3)
# malparíssem
## Català
### Verb

malparíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rís·sem (4)
# malparissen
## Català
### Verb

malparissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ris·sen (4)
# malpariria
## Català
### Verb

malpariria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de malparir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ri·a (5)
# malpariguem
## Català
### Verb

malpariguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb malparir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·guem (4)
# malparirà
## Català
### Verb

malparirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·rà (4)
# malparixes
## Català
### Verb

malparixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·xes (4)
# malparigueu
## Català
### Verb

malparigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·gueu (4)
# malparira
## Català
### Verb

malparira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ra (4)
# malparisses
## Català
### Verb

malparisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ris·ses (4)
# malparíreu
## Català
### Verb

malparíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de malparir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rí·reu (4)
# malparissin
## Català
### Verb

malparissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ris·sin (4)
# malparíssim
## Català
### Verb

malparíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rís·sim (4)
# malparisc
## Català
### Verb

malparisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·risc (3)
# malpariries
## Català
### Verb

malpariries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ri·es (5)
# malparísseu
## Català
### Verb

malparísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rís·seu (4)
# malparirien
## Català
### Verb

malparirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ri·en (5)
# malpariràs
## Català
### Verb

malpariràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·ràs (4)
# malparixo
## Català
### Verb

malparixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·xo (4)
# malparíssiu
## Català
### Verb

malparíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rís·siu (4)
# malparírem
## Català
### Verb

malparírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de malparir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·rí·rem (4)
# malpariríem
## Català
### Verb

malpariríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·rí·em (5)
# malparisca
## Català
### Verb

malparisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb malparir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb malparir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ris·ca (4)
# malparesqui
## Català
### Verb

malparesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb malparir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb malparir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·res·qui (4)
# malparissis
## Català
### Verb

malparissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ris·sis (4)
# malpariríeu
## Català
### Verb

malpariríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·rí·eu (5)
# malparlesses
## Català
### Verb

malparlesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·les·ses (4)
# malparlàreu
## Català
### Verb

malparlàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de malparlar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·là·reu (4)
# malparlaríem
## Català
### Verb

malparlaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·rí·em (5)
# malparlàieu
## Català
### Verb

malparlàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·là·ieu (4)
# malparlassen
## Català
### Verb

malparlassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·las·sen (4)
# malparlaràs
## Català
### Verb

malparlaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·ràs (4)
# malparlada
## Català
### Verb

malparlada
* Participi femení singular del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·da (4)
# malparlàvom
## Català
### Verb

malparlàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·là·vom (4)
# malparlaries
## Català
### Verb

malparlaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·ri·es (5)
# malparlessin
## Català
### Verb

malparlessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·les·sin (4)
# malparleguéssou
## Català
### Verb

malparleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·le·gués·sou (5)
# malparlàrem
## Català
### Verb

malparlàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de malparlar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·là·rem (4)
# malparleguessen
## Català
### Verb

malparleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·le·gues·sen (5)
# malparlasses
## Català
### Verb

malparlasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·las·ses (4)
# malparlos
## Català
### Verb

malparlos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·los (3)
# malparlaren
## Català
### Verb

malparlaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de malparlar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·ren (4)
# malparlam
## Català
### Verb

malparlam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·lam (3)
# malparlaríeu
## Català
### Verb

malparlaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·rí·eu (5)
# malparlis
## Català
### Verb

malparlis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·lis (3)
# malparlant
## Català
### Verb

malparlant
* Gerundi del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·lant (3)
# malparlaia
## Català
### Verb

malparlaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de malparlar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·la·ia (4)
# malparlàssiu
## Català
### Verb

malparlàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·làs·siu (4)
# malparlàsseu
## Català
### Verb

malparlàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malparlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·par·làs·seu (4)