OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esmenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈne.səs/, occidental /ez.meˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esmenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* esmenessis, esmenassis, esmenasses, esmenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nes·ses (4)
# esmenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈne.sən/, occidental /ez.meˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esmenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* esmenessin, esmenassin, esmenassen, esmenaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nes·sen (4)
# esmeni
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈmɛ.ni/, occidental /ezˈme.ni/
   * Rimes: -ɛni

### Verb

esmeni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esmenar.

#### Variants

* [1] esmeno, esmene, esmèn
* [2] esmene
* [3] esmene
* [4] esmene

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·ni (3)
* Anagrames: Ismene, Nemesi
# estofaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾi.ə/ balear /əs.to.fəˈɾi.ə/, /əs.tu.fəˈɾi.ə/ Occidental: /es.to.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estofaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de estofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ri·a (5)
# estofaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾas/ balear /əs.to.fəˈɾas/, /əs.tu.fəˈɾas/ Occidental: /es.to.faˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estofaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ràs (4)
* Anagrama: aforestàs
# estofarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾɛm/ balear /əs.to.fəˈɾəm/, /əs.tu.fəˈɾɛm/ Occidental: /es.to.faˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estofarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·rem (4)
* Anagrames: aforestem, metàfores
# estofares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.ɾəs/ balear /əs.toˈfa.ɾəs/, /əs.tuˈfa.ɾəs/ Occidental: /es.toˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

estofares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estofar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [2] estofeguesses, estofessis, estofesses, estofassis, estofasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·res (4)
* Anagrames: aforestes, aforestés
# estofaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾi.əs/ balear /əs.to.fəˈɾi.əs/, /əs.tu.fəˈɾi.əs/ Occidental: /es.to.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estofaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ri·es (5)
# estofarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾa/ balear /əs.to.fəˈɾa/, /əs.tu.fəˈɾa/ Occidental: /es.to.faˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estofarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·rà (4)
* Anagrames: aforesta, aforestà
# estofarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾi.ən/ balear /əs.to.fəˈɾi.ən/, /əs.tu.fəˈɾi.ən/ Occidental: /es.to.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estofarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ri·en (5)
# estofaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.ɾən/ balear /əs.toˈfa.ɾən/, /əs.tuˈfa.ɾən/ Occidental: /es.toˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

estofaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estofar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [2] estofeguessen, estofessin, estofessen, estofassin, estofassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ren (4)
* Anagrames: aforesten, entafores, entaforés
# estofareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾɛw/ balear /əs.to.fəˈɾəw/, /əs.tu.fəˈɾɛw/ Occidental: /es.to.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estofareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·reu (4)
* Anagrama: aforesteu
# estofaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾe/ balear /əs.to.fəˈɾe/, /əs.tu.fəˈɾe/ Occidental: /es.to.faˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estofaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ré (4)
* Anagrama: aforeste
# estics alts
## Català
### Nom

estics alts m. pl.
* Forma plural de estic alt.
# estic trencat
## Català
### Nom

estic trencat m. ‎(plural estics trencats)
* (hoquei sobre gel) Falta lleu consistent a jugar amb un estic trencat.

#### Notes

Per a evitar una penalització d'estic trencat, el jugador a qui se li trenca l'estic se n'ha de desfer immediatament i ha de continuar jugant sense estic, amb un de nou o bé amb el d'un company.

#### Traduccions

* Anglès: broken stick penalty $^{(en)}$
* Castellà: stick roto $^{(es)}$
* Francès: crosse cassée $^{(fr)}$, pénalité de bâton brisé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* estic trencat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# esticomitia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ti.koˈmi.tja/, meridional /eh.ti.koˈmi.tja/
       Americà: alt /es.t(i).koˈmi.tja/, baix /eh.ti.koˈmi.tja/
   * Rimes: -itja

### Nom

esticomitia f. ‎(plural esticomitias)
* esticomítia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·co·mi·tia (5)
# esticomitias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ti.koˈmi.tjas/, meridional /eh.ti.koˈmi.tjah/
       Americà: alt /es.t(i).koˈmi.tjas/, baix /eh.ti.koˈmi.tjah/, austral /eh.ti.koˈmi.tjas/
   * Rimes: -itjas

### Nom

esticomitias f. pl.
* forma plural de esticomitia: esticomíties
# esticomítia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.kuˈmi.ti.ə/, occidental /es.ti.koˈmi.ti.a/

### Nom

esticomítia f. ‎(plural esticomíties)
* Coincidència entre un vers de l'estrofa i una frase o període sintàctic.

#### Traduccions

* Alemany: Stichomythie $^{(de)}$
* Anglès: stichomythia $^{(en)}$
* Castellà: esticomitia $^{(es)}$
* Francès: stichomythie $^{(fr)}$
* Neerlandès: stichomythie $^{(nl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·co·mí·ti·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# estics trencats
## Català
### Nom

estics trencats m. pl.
* Forma plural de estic trencat.
# estic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtik/, occidental /esˈtik/
   * Rimes: -ik
   * Etimologia: Nom: de l'anglès stick.

### Nom

estic m. ‎(plural estics)
* (hoquei) Bastó acabat amb una part inferior corba, que s'utilitza per a conduir o impulsar la bola o el disc.
* (hoquei sobre herba) Falta consistent a aixecar l'estic per sobre l'altura de l'espatlla per jugar la bola.

#### Traduccions

* Anglès: stick $^{(en)}$
* Castellà: palo $^{(es)}$, stick $^{(es)}$
* Francès: bâton $^{(fr)}$, crosse $^{(fr)}$
* Anglès: stick $^{(en)}$
* Castellà: stick $^{(es)}$
* Francès: crosse $^{(fr)}$

### Verb

estic
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estar.

### Interjecció

estic
* (pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que està preparat per a tornar la pilota.

#### Traduccions

* Basc: prest nago $^{(eu)}$
* Castellà: estoy $^{(es)}$
* Francès: j'y suis $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tic (2)
* Anagrames: cites, cités, ètics

### Vegeu també

* estic. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estic alt
## Català
### Nom

estic alt m. ‎(plural estics alts)
* (hoquei sobre gel) Falta lleu consistent a carregar amb l'estic contra un jugador per sobre les espatlles, de manera involuntària o bé per amenaçar-lo o colpejar-lo.

#### Notes

Un estic alt es considera falta greu si produeix una lesió a l'adversari.

#### Traduccions

* Anglès: high stick $^{(en)}$, high sticking $^{(en)}$
* Castellà: stick alto $^{(es)}$
* Francès: bâton élevé $^{(fr)}$, crosse haute $^{(fr)}$

### Vegeu també

* estic alt. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# estics
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtiks/, occidental /esˈtiks/
   * Rimes: -iks

### Nom

estics m. pl.
* Forma plural de estic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tics (2)
* Anagrama: cistes
# estenogràficament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ balear /əs.tə.noˌɣɾa.fi.kəˈment/, /əs.tə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.te.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/ valencià /es.te.noˌɣɾa.fi.kaˈment/, /es.te.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estenogràfic i el sufix -ment.

### Adverbi

estenogràficament
* taquigràficament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·no·grà·fi·ca·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estentori
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tənˈtɔ.ɾi/, occidental /es.tenˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi
   * Etimologia: Del llatí Stentoreus, del grec antic Στεντόρειος ‎(Stentóreios), de Στέντωρ ‎(Sténtōr, «Stèntor»), heroi de Troia citat en la Ilíada amb una veu tan potent com cinquanta homes junts, segle XX.

### Adjectiu

estentori m. ‎(femení estentòria, plural masculí estentoris, plural femení estentòries)
* De veu o crit molt fort.

#### Traduccions

* Anglès: stentorian $^{(en)}$
* Castellà: estentóreo $^{(es)}$
* Francès: stentorien $^{(fr)}$
* Italià: stentoreo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ten·to·ri (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esteno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈte.no/, meridional /ehˈte.no/
       Americà: alt /esˈte.no/, baix /ehˈte.no/
   * Rimes: -eno

### Nom

esteno m. ‎(plural estenos)
* dofí de dents rugoses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·no (3)

### Vegeu també

* esteno. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# estens
## Català
### Verb

estens
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tens (2)
* Anagrames: essent, sentes, setens, tenses, tensés
# estentòria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tənˈtɔ.ɾi.ə/, occidental /es.tenˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia

### Adjectiu

estentòria f. ‎(plural estentòries)
* Forma femenina de estentori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ten·tò·ri·a (5)
# estentòries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tənˈtɔ.ɾi.əs/, occidental /es.tenˈtɔ.ɾi.es/
   * Rimes: -ɔɾies

### Adjectiu

estentòries f. pl.
* Forma plural de estentòria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ten·tò·ri·es (5)
# estensivamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.stenˌsi.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De estensivo i el sufix -mente.

### Adverbi

estensivamente
* extensivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·sten·si·va·mén·te (6)
# estentoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tənˈtɔ.ɾis/, occidental /es.tenˈtɔ.ɾis/
   * Rimes: -ɔɾis

### Adjectiu

estentoris m. pl.
* Forma plural de estentori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ten·to·ris (4)
# estenos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈte.nos/, meridional /ehˈte.noh/
       Americà: alt /esˈte.n(o)s/, baix /ehˈte.noh/, austral /ehˈte.nos/
   * Rimes: -enos

### Nom

estenos m. pl.
* forma plural de esteno
# estremírets
## Català antic
### Verb

estremírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estremir

#### Variants

* estremíssets, estremísseu, estremíreu
# estremí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi/, occidental /es.tɾeˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

estremí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estremir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estremir.

#### Variants

* [1] estremigué
* [2] estremigué

### Miscel·lània

* Anagrames: emèrits, ermites, estirem, merites, merités, metries, tremies

## Català antic
### Verb

estremí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de estremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de estremir
# estremíau
## Català antic
### Verb

estremíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de estremir

#### Variants

* estremíats, estremiu
# estremixos
## Català
### Verb

estremixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremixes, estremesques, estremeixis, estremisques, estremesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: esmortixes
# estremírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.ɾəm/, occidental /es.tɾeˈmi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

estremírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estremir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremiguérem
* [2] estremiguéssem, estremiguérem, estremíssim, estremíssem

## Català antic
### Verb

estremírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de estremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estremir

#### Variants

* [1] estremim
* [2] estremíssem
# estremíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.əw/, occidental /es.tɾeˈmi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estremíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremíveu, estremiguéveu

## Català antic
### Verb

estremíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estremir

#### Variants

* estremíets
# estremíets
## Català antic
### Verb

estremíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estremir

#### Variants

* estremíeu
# estremíam
## Català antic
### Verb

estremíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de estremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de estremir

#### Variants

* [1] estremim
* [2] estremim
# estremíats
## Català antic
### Verb

estremíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de estremir

#### Variants

* estremíau, estremiu
# espandeixen
## Català antic
### Verb

espandeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de espandir
# espalmatori
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəɫ.məˈtɔ.ɾi/, occidental /es.paɫ.maˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi
   * Etimologia: Forma masculina de espalmatòria.

### Nom

espalmatori m. ‎(plural espalmatoris)
* (balear) palmatòria

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pal·ma·to·ri (5)
* Anagrama: palmatòries

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# espandeixes
## Català antic
### Verb

espandeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de espandir
# espalmatòria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəɫ.məˈtɔ.ɾi.ə/, occidental /es.paɫ.maˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia
   * Etimologia: De palmatòria per influx de espelma.

### Nom

espalmatòria f. ‎(plural espalmatòries)
* (central, nord-occidental) Forma alternativa de palmatòria.

#### Derivats

* espalmatori

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pal·ma·tò·ri·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espandeix
## Català antic
### Verb

espandeix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de espandir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de espandir
# estuvii
## Català
### Verb

estuvii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estuviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·vii (3)
* Anagrama: visiteu
# estuvià
## Català
### Verb

estuvià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estuviar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avisteu
# estuviàreu
## Català
### Verb

estuviàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estuviar.
# estuviàssem
## Català
### Verb

estuviàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviàsseu
## Català
### Verb

estuviàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviàs
## Català
### Verb

estuviàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·vi·às (4)
* Anagrames: situaves, vetàssiu
# estuviàssim
## Català
### Verb

estuviàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviàssiu
## Català
### Verb

estuviàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuvio
## Català
### Verb

estuvio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estuviar.
# estuviàrem
## Català
### Verb

estuviàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estuviar.
# etivoquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈke.səw/ balear /ə.ti.voˈke.səw/, /ə.ti.vuˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈke.sew/ valencià /e.ti.voˈke.sew/, /e.ti.βoˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

etivoquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb etivocar.

#### Variants

* etivoquéssiu, etivocàssiu, etivocàsseu
# etivoquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈke.sim/ balear /ə.ti.voˈke.sim/, /ə.ti.vuˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈke.sim/ valencià /e.ti.voˈke.sim/, /e.ti.βoˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

etivoquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb etivocar.

#### Variants

* etivoquéssem, etivocàssim, etivocàssem
# etivoquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈke.səm/ balear /ə.ti.voˈke.səm/, /ə.ti.vuˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈke.sem/ valencià /e.ti.voˈke.sem/, /e.ti.βoˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

etivoquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb etivocar.

#### Variants

* etivoquéssim, etivocàssim, etivocàssem
# etivoquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈke.siw/ balear /ə.ti.voˈke.siw/, /ə.ti.vuˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈke.siw/ valencià /e.ti.voˈke.siw/, /e.ti.βoˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

etivoquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb etivocar.

#### Variants

* etivoquésseu, etivocàssiu, etivocàsseu
# etivoquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.βuˈki/ balear /ə.ti.voˈki/, /ə.ti.vuˈki/ Occidental: nord-occidental /e.ti.βoˈki/ valencià /e.ti.voˈki/, /e.ti.βoˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

etivoquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de etivocar.
# etl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

etl
* (Plantes) fesol, mongeta
# esperruquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈru.kən/, occidental /es.peˈru.ken/
   * Rimes: -uken

### Verb

esperruquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·quen (4)
# esperruquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.sən/, occidental /es.pe.ruˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esperruquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·sen (5)
# esperruquessi
## Català
### Verb

esperruquessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquessa, esperruqués

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·si (5)
# esperruqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈkɛw/ balear /əs.pə.ruˈkəw/, /əs.pə.ruˈkɛw/ Occidental: /es.pe.ruˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esperruqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esperrucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esperrucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·queu (4)
# esperruqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈru.ki/, occidental /es.peˈru.ki/
   * Rimes: -uki

### Verb

esperruqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperrucar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esperrucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esperrucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esperrucar.

#### Variants

* [1] esperruco

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qui (4)
# esperruques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈru.kəs/, occidental /es.peˈru.kes/
   * Rimes: -ukes

### Verb

esperruques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques (4)
# esperruquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.sin/, occidental /es.pe.ruˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esperruquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·sin (5)
# esperruquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.sis/, occidental /es.pe.ruˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esperruquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·sis (5)
# esperruquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.səs/, occidental /es.pe.ruˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esperruquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·ses (5)
# esperruquessa
## Català
### Verb

esperruquessa
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquessi, esperruqués

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ques·sa (5)
# espolseguesses
## Català
### Verb

espolseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsessis, espolsesses, espolsassis, espolsasses, espolsares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gues·ses (5)
# espolsem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsɛm/ balear /əs.poɫˈsəm/, /əs.puɫˈsɛm/ Occidental: /es.poɫˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

espolsem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de espolsar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb espolsar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb espolsar.

#### Variants

* [1] espolsam
* [2] espolseguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sem (3)
* Anagrames: esplomes, esplomés
# espolse
## Català
### Verb

espolse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espolsar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espolsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espolsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espolsar.

#### Variants

* [1] espolso, espolsi, espols
* [2] espolsi, espolso
* [3] espolsi, espolso
* [4] espolsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se (3)