OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enseignant aux adultes
## Francès
### Nom

enseignant aux adultes m. ‎(plural enseignants aux adultes, femení enseignante aux adultes)
* professor d'adults

#### Sinònims

* éducateur d'adultes
* formateur d'adultes

### Vegeu també

* enseignant aux adultes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseignant
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.sɛˈɲɑ̃/

### Nom

enseignant m. ‎(plural enseignants, femení enseignante)
* docent

### Vegeu també

* enseignant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# emperlés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫes/, occidental /em.peɾˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

emperlés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* [1] emperlàs, emperlara
* [2] emperlàs, emperlara
# emperléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.sim/, occidental /em.peɾˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emperléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperléssem, emperlàssim, emperlàssem, emperlàrem
# emperlí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫi/, occidental /em.peɾˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

emperlí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emperlar.
# empernar-se
## Català
### Verb

empernar-se
* Forma pronominal de empernar.

### Miscel·lània

* Anagrames: repensarem, repensàrem
# emperlàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pərˈɫa.βəw/, balear /əm.pəɾˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.perˈɫa.βew/ valencià /em.peɾˈɫa.vew/, /em.peɾˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emperlàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emperlar.
# emperléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.səm/, occidental /em.peɾˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emperléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperléssim, emperlàssim, emperlàssem, emperlàrem
# emperlésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.səw/, occidental /em.peɾˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emperlésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperléssiu, emperlàssiu, emperlàsseu, emperlàreu
# emperléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pərˈɫe.siw/, occidental /em.peɾˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emperléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emperlar.

#### Variants

* emperlésseu, emperlàssiu, emperlàsseu, emperlàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: repiuléssem
# encollits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎits/ balear /əŋ.koˈʎits/, /əŋ.kuˈjits/ Occidental: /eŋ.koˈʎits/, /eŋ.kuˈʎits/
   * Rimes: -its

### Verb

encollits
* Participi masculí plural del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llits (3)
* Anagrames: conillets, escollint
# encolliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎiw/ balear /əŋ.koˈʎiw/, /əŋ.kuˈjiw/ Occidental: /eŋ.koˈʎiw/, /eŋ.kuˈʎiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

encolliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encollir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encollir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·lliu (3)
* Anagrama: conilleu
# encolliríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ʎiˈɾi.əw/ balear /əŋ.ko.ʎiˈɾi.əw/, /əŋ.ku.jiˈɾi.əw/ Occidental: /eŋ.ko.ʎiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encolliríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encollir.
# encollit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎit/ balear /əŋ.koˈʎit/, /əŋ.kuˈjit/ Occidental: /eŋ.koˈʎit/, /eŋ.kuˈʎit/
   * Rimes: -it

### Verb

encollit
* Participi masculí singular del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llit (3)
* Anagrames: conillet, encotill
# encollissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎi.sis/ balear /əŋ.koˈʎi.sis/, /əŋ.kuˈji.sis/ Occidental: /eŋ.koˈʎi.sis/, /eŋ.kuˈʎi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

encollissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llis·sis (4)
* Anagrames: conillessis, escollissin, oscil·lessin
# encollissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎi.sən/ balear /əŋ.koˈʎi.sən/, /əŋ.kuˈji.sən/ Occidental: /eŋ.koˈʎi.sen/, /eŋ.kuˈʎi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

encollissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llis·sen (4)
* Anagrama: conillessen
# encollissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎi.sin/ balear /əŋ.koˈʎi.sin/, /əŋ.kuˈji.sin/ Occidental: /eŋ.koˈʎi.sin/, /eŋ.kuˈʎi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

encollissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llis·sin (4)
* Anagrama: conillessin
# encolliré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ʎiˈɾe/ balear /əŋ.ko.ʎiˈɾe/, /əŋ.ku.jiˈɾe/ Occidental: /eŋ.ko.ʎiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encolliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encollir.
# encollisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈʎi.səs/ balear /əŋ.koˈʎi.səs/, /əŋ.kuˈji.səs/ Occidental: /eŋ.koˈʎi.ses/, /eŋ.kuˈʎi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

encollisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·llis·ses (4)
* Anagrames: conillesses, consellessi, escollissen, oscil·lessen
# enviéssim
## Català
### Verb

enviéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
# envoi
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈvwa/

### Nom

envoi m. ‎(plural envois)
* enviament
* (esports de pilota) llançament

#### Sinònims

* botté (futbol)
* lancement
* lancer
* tir

### Vegeu també

* envoi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# envois
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈvwa/

### Nom

envois m. pl.
* forma plural de envoi
# envií
## Català
### Verb

envií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enviar.
# envois croisés
## Francès
### Nom

envois croisés m. pl.
* forma plural de envoi croisé
# enviéssiu
## Català
### Verb

enviéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
# enviï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbi.i/, balear /əɱˈvi.i/ Occidental: nord-occidental /emˈbi.i/ valencià /eɱˈvi.i/, /emˈbi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

enviï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enviar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enviar.
# enviïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbi.in/, balear /əɱˈvi.in/ Occidental: nord-occidental /emˈbi.in/ valencià /eɱˈvi.in/, /emˈbi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

enviïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enviar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Anagrames: envini, enviní
# enviïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbi.is/, balear /əɱˈvi.is/ Occidental: nord-occidental /emˈbi.is/ valencià /eɱˈvi.is/, /emˈbi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

enviïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enviar.
# envoi croisé
## Francès
### Nom

envoi croisé m. ‎(plural envois croisés)
* (esports de pilota) llançament creuat

### Vegeu també

* envoi croisé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# entenés
## Català
### Verb

entenés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·nés (3)
* Anagrama: estenen
# entenésseu
## Català
### Verb

entenésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
# entenéveu
## Català
### Verb

entenéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.
# enteníets
## Català antic
### Verb

enteníets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entendre

#### Variants

* enteníeu
# entenérets
## Català antic
### Verb

entenérets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de entendre

#### Variants

* entesérets, enteséreu, entenguérets, entenguéreu, entenéreu
# entenéreu
## Català antic
### Verb

entenéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de entendre

#### Variants

* entesérets, enteséreu, entenguérets, entenguéreu, entenérets
# entenéssem
## Català
### Verb

entenéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: entemessen
# entení
## Català antic
### Verb

entení
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de entendre

#### Variants

* entès, entenguí, entengué
# encasell
## Català
### Verb

encasell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encasellar.

#### Variants

* encasello, encaselle, encaselli

### Miscel·lània

* Anagrames: canelles, Cañelles, enllaces, enllacés
# encasella
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.ʎə/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

encasella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encasellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encasellar.
# encasellam
## Català
### Verb

encasellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encasellar.

#### Variants

* encasellem
# encasellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.zəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.zeˈʎa/ valencià /eŋ.ka.zeˈʎaɾ/, /eŋ.ka.zeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encasellà
   * Etimologia: Del prefix en- i casella.

### Verb

encasellar trans.
* Distribuir en caselles.
* Classificar de forma simplista o arbitrària.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encasello, encasella, encasellem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* encasar

#### Traduccions

* Anglès: sort out $^{(en)}$
* Castellà: encasillar $^{(es)}$
* Francès: caser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·se·llar (4)
* Anagrames: encallar-se, escellaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encasellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zə.ʎəˈɾan/, occidental /eŋ.ka.ze.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encasellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encasellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encanallar-se
# encasellara
## Català
### Verb

encasellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* [1] encasellés, encasellàs
* [2] encasellés, encasellàs

### Miscel·lània

* Anagrama: alcalaneres
# endossis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.sis/, occidental /enˈdo.sis/
   * Rimes: -osis

### Verb

endossis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endosses

### Miscel·lània

* Anagrames: donessis, dosessin, ondessis, sondessi
# endosso
## Català
### Verb

endosso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endossar.

#### Variants

* endosse, endossi, endós
# endossàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa.ɾəm/ balear /ən.doˈsa.ɾəm/, /ən.duˈsa.ɾəm/ Occidental: /en.doˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

endossàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de endossar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endosséssim, endosséssem, endossàssim, endossàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sà·rem (4)
* Anagrames: adornéssem, moderassen, ordenàssem
# endossàs
## Català
### Verb

endossàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endossés, endossara
* [2] endossés, endossara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sàs (3)
* Anagrames: donasses, ondasses
# endossi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.si/, occidental /enˈdo.si/
   * Rimes: -osi

### Verb

endossi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endossar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endosso, endosse, endós
* [2] endosse
* [3] endosse
* [4] endosse

### Miscel·lània

* Anagrames: donessi, sínodes
# endossà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa/ balear /ən.doˈsa/, /ən.duˈsa/ Occidental: /en.doˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

endossà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sà (3)
* Anagrames: adossen, danesos, sonades
# endossàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa.ɾəw/ balear /ən.doˈsa.ɾəw/, /ən.duˈsa.ɾəw/ Occidental: /en.doˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

endossàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de endossar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endosséssiu, endossésseu, endossàssiu, endossàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sà·reu (4)
* Anagrames: adornésseu, ordenàsseu
# endossin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.sin/, occidental /enˈdo.sin/
   * Rimes: -osin

### Verb

endossin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endossar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endossen
* [2] endossen

### Miscel·lània

* Anagrames: desnonis, donessin, ondessin
# endossàssem
## Català
### Verb

endossàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endosséssim, endosséssem, endossàssim, endossàrem
# endossàsseu
## Català
### Verb

endossàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endosséssiu, endossésseu, endossàssiu, endossàreu
# entremaliadura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.mə.ɫi.əˈðu.ɾə/, occidental /en.tɾe.ma.ɫi.aˈðu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De entremaliat i el sufix -dura.

### Nom

entremaliadura f. ‎(plural entremaliadures)
* Acte negatiu no gaire greu, en especial quan és fet per infants.
* Tret de ser entremaliat.

#### Sinònims

* (Acte negatiu) canallada, diableria, dolenteria, pilleria, trapelleria
* (Tret) dolenteria, malícia

#### Antònims

* (Tret) benignitat, bondat, bonesa, bonhomia

#### Traduccions

* Castellà: travesura $^{(es)}$
* Castellà: travesura $^{(es)}$, malicia $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ma·li·a·du·ra (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# entremaliat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.mə.ɫiˈat/, occidental /en.tɾe.ma.ɫiˈat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix entre- i el català antic malea ‎(«malesa»).

### Adjectiu

entremaliat m. ‎(femení entremaliada, plural masculí entremaliats, plural femení entremaliades)
* De conducta dolenta pròpia de nens.
* Vivaç, juganer i maliciós amb certa gràcia.

#### Sinònims

* brivall, diabló, gambirot, maixant, revoltós, trapasser, tribulet

#### Derivats

* entremaliadura

#### Traduccions

* Anglès: mischievous $^{(en)}$, naughty $^{(en)}$
* Castellà: travieso $^{(es)}$

### Nom

entremaliat m. ‎(plural entremaliats, femení entremaliada)
* Nen que fa maleses.

#### Traduccions

* Anglès: mischief $^{(en)}$
* Castellà: travieso $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ma·li·at (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# equilibréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.sim/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

equilibréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssem, equilibràssim, equilibràssem, equilibràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brés·sim (5)
# equilibràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾa.βəm/, balear /ə.ki.ɫiˈbɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ɫiˈβɾa.βem/ valencià /e.ki.ɫiˈbɾa.vem/, /e.ki.ɫiˈβɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

equilibràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brà·vem (5)
# equilibréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.səm/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

equilibréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssim, equilibràssim, equilibràssem, equilibràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brés·sem (5)
# equilibréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.siw/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

equilibréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibrésseu, equilibràssiu, equilibràsseu, equilibràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brés·siu (5)
# equilibrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾes/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

equilibrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibressi, equilibràs, equilibrara
* [2] equilibressi, equilibràs, equilibrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brés (4)
# equilibràssiu
## Català
### Verb

equilibràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssiu, equilibrésseu, equilibràsseu, equilibràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bràs·siu (5)
# equilibràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫiˈβɾa.βəw/, balear /ə.ki.ɫiˈbɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ɫiˈβɾa.βew/ valencià /e.ki.ɫiˈbɾa.vew/, /e.ki.ɫiˈβɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

equilibràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brà·veu (5)
# equilibrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾe.səw/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

equilibrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssiu, equilibràssiu, equilibràsseu, equilibràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brés·seu (5)
# equilibràsseu
## Català
### Verb

equilibràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssiu, equilibrésseu, equilibràssiu, equilibràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bràs·seu (5)
# equilibràssim
## Català
### Verb

equilibràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssim, equilibréssem, equilibràssem, equilibràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bràs·sim (5)
# enfangaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋ.ɡəˈɾas/, occidental /eɱ.faŋ.ɡaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enfangaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ràs (4)
# enfangarives
## Català
### Verb

enfangarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ri·ves (5)
# enfangaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋ.ɡəˈɾi.əw/, occidental /eɱ.faŋ.ɡaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enfangaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·rí·eu (5)
# enfangarívem
## Català
### Verb

enfangarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·rí·vem (5)
# enfangariven
## Català
### Verb

enfangariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ri·ven (5)
# enfangarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋ.ɡəˈɾa/, occidental /eɱ.faŋ.ɡaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enfangarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·rà (4)
# enfangassen
## Català
### Verb

enfangassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfangueguessen, enfanguessin, enfanguessen, enfangassin, enfangaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gas·sen (4)
# enfangaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋ.ɡəˈɾe/, occidental /eɱ.faŋ.ɡaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enfangaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ré (4)
# enfangaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋ.ɡəˈɾi.əm/, occidental /eɱ.faŋ.ɡaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enfangaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·rí·em (5)
# enfangaríveu
## Català
### Verb

enfangaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enfangar.

#### Variants

* enfangaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·rí·veu (5)
# entossudíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.suˈði.əw/ balear /ən.to.suˈði.əw/, /ən.tu.suˈði.əw/ Occidental: /en.to.suˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entossudíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entossudir-se.
# entossudíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.suˈði.ɾəw/ balear /ən.to.suˈði.ɾəw/, /ən.tu.suˈði.ɾəw/ Occidental: /en.to.suˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

entossudíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entossudir-se.
# entossudíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.suˈði.sim/ balear /ən.to.suˈði.sim/, /ən.tu.suˈði.sim/ Occidental: /en.to.suˈði.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

entossudíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossudir-se.

#### Variants

* entossudíssem
# entossudíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.suˈði.siw/ balear /ən.to.suˈði.siw/, /ən.tu.suˈði.siw/ Occidental: /en.to.suˈði.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

entossudíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossudir-se.

#### Variants

* entossudísseu