OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# deleguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣe.sin/, occidental /de.ɫeˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

deleguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguessen, delegassin, delegassen, delegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gues·sin (4)
# delegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈɣɛw/ balear /də.ɫəˈɣəw/, /də.ɫəˈɣɛw/ Occidental: /de.ɫeˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

delegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de delegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb delegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] delegau
* [3] delegau

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gueu (3)
# càntares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.tə.ɾəs/, occidental /ˈkan.ta.ɾes/

### Nom

càntares f. pl.
* Forma plural de càntara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·ta·res (3)
* Anagrames: carenats, encastar, escantar, estancar, tancar-se, tancares, tascaren, tencaràs, trescana, trescanà
# cànteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.tə.ɾəs/, occidental /ˈkan.te.ɾes/

### Nom

cànteres f. pl.
* Forma plural de càntera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·te·res (3)
* Anagrames: ancestre, encestar, tencares, trescane
# càntic
## Català

   * Pronúncia: /ˈkan.tik/
   * Etimologia: Del llatí canticum, segle XIV.

### Nom

càntic m. ‎(plural càntics)
* (col·loquial) cant

#### Traduccions

* Anglès: canticle $^{(en)}$
* Castellà: cántico $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·tic (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# càntara
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.tə.ɾə/, occidental /ˈkan.ta.ɾa/

### Nom

càntara f. ‎(plural càntares)
* càntera

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·ta·ra (3)
* Anagrames: acarant, tacaran, tancara, tancarà

### Vegeu també

* càntara. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# càntera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.tə.ɾə/, occidental /ˈkan.te.ɾa/
   * Etimologia: Femení de cànter, segle XIV.

### Nom

càntera f. ‎(plural cànteres)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Spondyliosoma cantharus)
* (peixos) variada

#### Sinònims

* calet, càntera blava, roncador, vinaixa, xopa, cantara, càntara, cantera, cantere, cantero, canthara, jopa

#### Hiperònims

* peixos > espàrids

#### Traduccions

* Alemany: bogue raveo $^{(de)}$
* Anglès: black seabream $^{(en)}$, blue spotled bream $^{(en)}$
* Asturià: tena $^{(ast)}$, chopa $^{(ast)}$, lliza $^{(ast)}$, zapateru $^{(ast)}$
* Castellà: cachucho $^{(es)}$, cantara $^{(es)}$, cántaro $^{(es)}$, chopa $^{(es)}$, ollaca $^{(es)}$, pargo chopa $^{(es)}$
* Francès: breme de mar $^{(fr)}$, canthare $^{(fr)}$, dorade grise $^{(fr)}$
* Italià: tanuta $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·te·ra (3)
* Anagrames: acerant, atracen, cantaré, carenat, entacar, tacaren, tancaré, tencarà

### Vegeu també

* càntera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# càntera blava
## Català
### Nom

càntera blava f. ‎(plural cànteres blaves)
* càntera

### Vegeu també

* càntera blava. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# cànteres blaves
## Català
### Nom

cànteres blaves f. pl.
* Forma plural de càntera blava.
# càntics
## Català

   * Pronúncia: /ˈkan.tiks/

### Nom

càntics m. pl.
* Forma plural de càntic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càn·tics (2)
# denaria
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈnaː.rɪ.aː/, /deːˈnaː.rɪ.a/

### Adjectiu

dēnāriā
* ablatiu femení singular de dēnārius
dēnāria
* nominatiu femení singular de dēnārius
* nominatiu neutre plural de dēnārius
* vocatiu femení singular de dēnārius
* vocatiu neutre plural de dēnārius
* acusatiu neutre plural de dēnārius
# denariam
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈnaː.rɪ.am/

### Adjectiu

dēnāriam
* acusatiu femení singular de dēnārius
# denariarum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.naː.rɪˈaː.rʊm/

### Adjectiu

dēnāriārum
* genitiu femení plural de dēnārius
# den
## Alemany

   * Pronúncia: /den/

### Article

den
* el, la (acusatiu masculí singular)
    Ich gebe ihn den Stift.Jo li dono el bolígraf.
    Ich gebe ihn den Löffel.Jo li dono la cullera.
* als, a les (datiu plural masculí, femení o neutre)
    Ich gebe den Kindern die Stiefte.Jo dono als nens els bolígrafs
    Ich gebe den Söhnen die Gabeln.Jo dono als fills les forquilles.
    Ich gebe den Töchtern die Messer.Jo dono a les filles els ganivets.

## Anglès

   * Pronúncia: /dɛn/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del protogermànic *danjō («part baixa del graner, espai sota terra»), del protoindoeuropeu *dʰen- («superfície plana»).

### Nom

den ‎(plural dens)
* cau d'animal
    The Prophet Daniel was put into the lions’ den.Van ficar el profeta Daniel dins el cau d'un lleó.
    Rabbits live in dens.Els conills viuen en caus.

#### Sinònims

* lair

### Verb

den ‎(3a persona singular present dens, gerundi denning, passat i participi denned)
* amagar sota terra, enterrar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈden/, meridional \ˈdeŋ\
       Americà: alt /ˈden/, baix \ˈdeŋ\, austral /ˈden/
   * Rimes: -en

### Verb

den
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb dar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb dar

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈdɛn/
   * Etimologia: Del neerlandès mitjà dan / denne / danne, cognat del saxó antic dennia i de l'alt alemany antic tanna (avui dia Tanne «avet»), per als quals s'ha proposat un ètim protogermànic *danwō- / *danjō-, potser reduïble a una base *dan-. Tant el vocalisme en a com el fet que es tracti d'un arbre autòcton de l'Europa occidental suggeririen un origen substràtic.

### Nom

den m. ‎(plural dennen, diminutiu dennetje)
* (botànica) pi, nom genèric dels membres del gènere Pinus i, per extensió, d'altres pinàcies
    asgrijze den ― pi d'escorça blanca (Pinus albicaulis)
    Turkse den ― pi de Turquia (Pinus brutia)
    zwarte den ― pinassa (Pinus nigra) (literalment, «pi negre»)

#### Derivats

* aleppoden
* alpenden
* bishopden
* draaiden
* dennenboom
* dennenfamilie
* dennenhout
* dwergden
* jeffreyden
* moerasden
* stoppelden
* suikerden
* tranenden
* vossenstaartden

#### Sinònims

* pijnboom

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada den a l'Etymologiebank.nl.
# denari
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈna.ɾi/, occidental /deˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Cultisme del llatí dēnārius. Doblet del patrimonial diner i de dinar via l’àrab.

### Nom

denari m. ‎(plural denaris)
* Moneda romana, amb el valor d'1/48 grams d'una lliura de plata i equivalent a 10 asos o a 4 sestercis.

#### Traduccions

* Anglès: denarius $^{(en)}$
* Castellà: denario $^{(es)}$
* Francès: denier $^{(fr)}$
* Italià: denaro $^{(it)}$

### Adjectiu

denari m. ‎(femení denària, plural masculí denaris, plural femení denàries)
* decimal

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·na·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeinr)
* Anagrames: adiner, darien, dinaré, enardí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /deˈnaː.ri/

### Nom

denari m. pl.
* forma plural de denaro

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈnaː.riː/

### Nom

dēnārī
* vocatiu singular de dēnārius
* genitiu singular de dēnārius
# denariae
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈnaː.rɪ.aj/

### Adjectiu

dēnāriae
* nominatiu femení plural de dēnārius
* vocatiu femení plural de dēnārius
* genitiu femení singular de dēnārius
* datiu femení singular de dēnārius
# denant
## Català antic

   * Etimologia: Aglutinació de + enant.

### Adverbi

denant
* davant
    «Denant sa fas feu lo senyal de la creu» (Libre del gentil e los tres savis, Ramon Llull)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# denarias
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈnaː.rɪ.aːs/

### Adjectiu

dēnāriās
* acusatiu femení plural de dēnārius
# cóboa
## Català antic
### Nom

cóboa
* forma femenina de cóbou
# cóbou
## Català antic
### Nom

cóbou m. ‎(femení cóboa)
* forma alternativa de cóbeu

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA
# cóclea
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈko.kle.a/
   * Rimes: -oklea
   * Etimologia: Del llatí cochlea ‎(«caragol»).

### Nom

cóclea f. ‎(plural cócleas)
* (anatomia) còclea

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·cle·a (3)
# cócteles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈkok.te.les/, meridional /ˈkok.te.leh/
       Americà: alt /ˈkok.te.l(e)s/, baix /ˈkok.te.leh/, austral /ˈkok.te.les/
   * Rimes: -okteles

### Nom

cócteles m. pl.
* forma plural de cóctel
# cóctel
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈkok.tel/
       Americà: alt /ˈkok.t(e)l/, baix /ˈkok.tel/
   * Rimes: -oktel
   * Etimologia: De l'anglès cocktail

### Nom

cóctel m. ‎(plural cócteles)
* còctel

#### Variants

* coctel

### Miscel·lània

* Síl·labes: cóc·tel (2)
# cóbea
## Català antic
### Nom

cóbea
* forma femenina de cóbeu
    «Aquella dona qui era bella, era òrrea e cobea, e havia gran enveja.» (Ramon Llull, Llibre de meravelles, 1288-1289)
# cóbeu
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí cupidus. Cognat de l’occità antic cobe.

### Nom

cóbeu m. ‎(femení cóbea)
* cobejós
    «Gran senyor cóbeu de haver diners és perdició de tot lo poble, confusió de sa generositat e, en oy de tota creatura, és enemich de justícia.» (Francesc Eiximenis, Dotzè llibre del Crestià, 1385-1386)

#### Variants

* cóbou

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA
# cócleas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈko.kle.as/, meridional /ˈko.kle.ah/
       Americà: alt /ˈko.kle.(a)s/, baix /ˈko.kle.ah/, austral /ˈko.kle.as/
   * Rimes: -okleas

### Nom

cócleas f. pl.
* forma plural de cóclea
# descomptariven
## Català
### Verb

descomptariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de descomptar.

#### Variants

* descomptarien
# descomptariva
## Català
### Verb

descomptariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de descomptar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de descomptar.

#### Variants

* [1] descomptaria
* [2] descomptaria
# descomptarives
## Català
### Verb

descomptarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de descomptar.

#### Variants

* descomptaries
# descomptares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈta.ɾəs/ balear /dəs.komˈta.ɾəs/, /dəs.kumˈta.ɾəs/ Occidental: /des.komˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

descomptares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de descomptar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descomptar.

#### Variants

* [2] descompteguesses, descomptessis, descomptesses, descomptassis, descomptasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·comp·ta·res (4)
* Anagrama: descomptar-se
# descomptareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.təˈɾɛw/ balear /dəs.kom.təˈɾəw/, /dəs.kum.təˈɾɛw/ Occidental: /des.kom.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

descomptareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de descomptar.
# descomptarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.təˈɾi.ən/ balear /dəs.kom.təˈɾi.ən/, /dəs.kum.təˈɾi.ən/ Occidental: /des.kom.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

descomptarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de descomptar.

#### Variants

* descomptariven
# descomptaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.təˈɾi.əs/ balear /dəs.kom.təˈɾi.əs/, /dəs.kum.təˈɾi.əs/ Occidental: /des.kom.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

descomptaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de descomptar.

#### Variants

* descomptarives
# descomptaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈta.ɾən/ balear /dəs.komˈta.ɾən/, /dəs.kumˈta.ɾən/ Occidental: /des.komˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

descomptaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de descomptar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descomptar.

#### Variants

* [2] descompteguessen, descomptessin, descomptessen, descomptassin, descomptassen
# descomptaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.təˈɾi.ə/ balear /dəs.kom.təˈɾi.ə/, /dəs.kum.təˈɾi.ə/ Occidental: /des.kom.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

descomptaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de descomptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de descomptar.

#### Variants

* [1] descomptariva
* [2] descomptariva
# descontextualitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sən/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sən/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡ze.sen/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

descontextualitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzessin, descontextualitzassin, descontextualitzassen, descontextualitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zes·sen (8)
# descontextualitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zɛw/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zəw/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡zew/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

descontextualitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzau
* [3] descontextualitzau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zeu (7)
# descontextualitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zi/ balear /dəs.kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zi/, /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.aˈɫi.d͡zi/, valencià /des.kon.teks.tu.aˈɫi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

descontextualitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzo, descontextualitze, descontextualitz
* [2] descontextualitze
* [3] descontextualitze
* [4] descontextualitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zi (7)
# descontextualitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zən/ balear /dəs.kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zən/, /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.aˈɫi.d͡zen/, valencià /des.kon.teks.tu.aˈɫi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

descontextualitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [2] descontextualitzin
* [3] descontextualitzin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zen (7)
# descontextualitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zəs/ balear /dəs.kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zəs/, /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.aˈɫi.d͡zes/, valencià /des.kon.teks.tu.aˈɫi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

descontextualitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [2] descontextualitzis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zes (7)
# descontextualitze
## Català
### Verb

descontextualitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzo, descontextualitzi, descontextualitz
* [2] descontextualitzi
* [3] descontextualitzi
* [4] descontextualitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·ze (7)
# descontextualitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sin/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sin/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡ze.sin/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

descontextualitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzessen, descontextualitzassin, descontextualitzassen, descontextualitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zes·sin (8)
# descontextualitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zɛm/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zəm/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡zem/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

descontextualitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descontextualitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zem (7)
# descontextualitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.səs/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.səs/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡ze.ses/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

descontextualitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzessis, descontextualitzassis, descontextualitzasses, descontextualitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zes·ses (8)
# descontextualitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sis/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sis/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡ze.sis/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

descontextualitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzesses, descontextualitzassis, descontextualitzasses, descontextualitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zes·sis (8)
# desemmotlessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫe.sis/ balear /də.zəm.moɫˈɫe.sis/, /də.zəm.muɫˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫe.sis/ valencià /de.zem.moɫˈɫe.sis/, /de.zem.moˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desemmotlessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəmˈmɔɫ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /de.zemˈmɔɫ.ɫi/ valencià /de.zemˈmɔɫ.ɫi/, /de.zemˈmɔ.ɫi/

### Verb

desemmotli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desemmotlo
## Català
### Verb

desemmotlo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desemmotlar.
# desemmotlessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫe.sin/ balear /də.zəm.moɫˈɫe.sin/, /də.zəm.muɫˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫe.sin/ valencià /de.zem.moɫˈɫe.sin/, /de.zem.moˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desemmotlessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotlis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəmˈmɔɫ.ɫis/ Occidental: nord-occidental /de.zemˈmɔɫ.ɫis/ valencià /de.zemˈmɔɫ.ɫis/, /de.zemˈmɔ.ɫis/

### Verb

desemmotlis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotlàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫa.ɾəm/ balear /də.zəm.moɫˈɫa.ɾəm/, /də.zəm.muɫˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫa.ɾem/ valencià /de.zem.moɫˈɫa.ɾem/, /de.zem.moˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desemmotlàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desemmotlar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desemmotlar.
# desemmotleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.muɫˈɫɛw/ balear /də.zəm.moɫˈɫəw/, /də.zəm.muɫˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /de.zem.moɫˈɫew/ valencià /de.zem.moɫˈɫew/, /de.zem.moˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desemmotleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desemmotlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desemmotlin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəmˈmɔɫ.ɫin/ Occidental: nord-occidental /de.zemˈmɔɫ.ɫin/ valencià /de.zemˈmɔɫ.ɫin/, /de.zemˈmɔ.ɫin/

### Verb

desemmotlin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desemmotlar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desemmotlar.
# desmamara
## Català
### Verb

desmamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamessi, desmamessa, desmameguessa, desmamés, desmamàs
* [2] desmamegués, desmamés, desmamàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·ma·ra (4)
# desmamant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.məˈman/ balear /dəz.məˈmant/, /dəz.məˈman/ Occidental: nord-occidental /dez.maˈman/ valencià /dez.maˈmant/, /dez.maˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

desmamant
* Gerundi del verb desmamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mant (3)
# desmamaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.mə.məˈɾan/, occidental /dez.ma.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desmamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desmamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·ma·ran (4)
# desmamares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈma.ɾəs/, occidental /dez.maˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desmamares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desmamar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* [2] desmameguesses, desmamessis, desmamesses, desmamassis, desmamasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·ma·res (4)
# desmamareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mə.məˈɾɛw/ balear /dəz.mə.məˈɾəw/, /dəz.mə.məˈɾɛw/ Occidental: /dez.ma.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desmamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desmamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·ma·reu (4)