OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tremolejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.mu.ɫəˈʒa/ balear /tɾə.mo.ɫəˈd͡ʒa/, /tɾə.mu.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /tɾe.mo.ɫeˈʒa/ valencià /tɾe.mo.ɫeˈd͡ʒaɾ/, /tɾe.mo.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: tremolejà
   * Etimologia: De tremolar i el sufix -ejar, segle XIX.

### Verb

tremolejar intr.
* Tremolar lleugerament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: tremolejo, tremoleja, tremolegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: temblequear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·mo·le·jar (4)
* Anagrames: trolejarem, trolejàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# tremolejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾan/ balear /tɾə.mo.ɫə.ʒəˈɾan/, /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /tɾe.mo.ɫe.ʒaˈɾan/, valencià /tɾe.mo.ɫe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

tremolejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de tremolejar.
# tremolejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.mu.ɫəˈʒa.ɾəs/ balear /tɾə.mo.ɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /tɾə.mu.ɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /tɾe.mo.ɫeˈʒa.ɾes/, valencià /tɾe.mo.ɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

tremolejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tremolejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tremolejar.
# tremolejam
## Català
### Verb

tremolejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tremolejar.
# tremolejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾɛw/ balear /tɾə.mo.ɫə.ʒəˈɾəw/, /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /tɾe.mo.ɫe.ʒaˈɾew/, valencià /tɾe.mo.ɫe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

tremolejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tremolejar.
# tremolejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾi.ə/ balear /tɾə.mo.ɫə.ʒəˈɾi.ə/, /tɾə.mu.ɫə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /tɾe.mo.ɫe.ʒaˈɾi.a/, valencià /tɾe.mo.ɫe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

tremolejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tremolejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tremolejar.
# valencianitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈni.d͡zəs/, balear /və.ɫən.si.əˈni.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈni.d͡zes/ valencià /va.ɫen.si.aˈni.zes/, /ba.ɫen.si.aˈni.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

valencianitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de valencianitzar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* [2] valencianitzis

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zes (6)
# valencianitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡zɛw/ balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡zəw/, /və.ɫən.si.ə.niˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡zew/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈzew/, /ba.ɫen.si.a.niˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

valencianitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de valencianitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb valencianitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zeu (6)
# valencianitze
## Català
### Verb

valencianitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de valencianitzar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* [1] valencianitzo
* [2] valencianitzi
* [3] valencianitzi
* [4] valencianitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·ze (6)
# valencianitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈni.d͡zən/, balear /və.ɫən.si.əˈni.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈni.d͡zen/ valencià /va.ɫen.si.aˈni.zen/, /ba.ɫen.si.aˈni.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

valencianitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de valencianitzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* [2] valencianitzin
* [3] valencianitzin

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zen (6)
# valencianitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sin/, balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡ze.sin/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈze.sin/, /ba.ɫen.si.a.niˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

valencianitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* valencianitzessen, valencianitzassen, valencianitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zes·sin (7)
# valencianitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.əˈni.d͡zi/, balear /və.ɫən.si.əˈni.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.aˈni.d͡zi/ valencià /va.ɫen.si.aˈni.zi/, /ba.ɫen.si.aˈni.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

valencianitzi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* [1] valencianitze
* [2] valencianitze
* [3] valencianitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zi (6)
# valencianitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡zɛm/ balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡zəm/, /və.ɫən.si.ə.niˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡zem/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈzem/, /ba.ɫen.si.a.niˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

valencianitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de valencianitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb valencianitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb valencianitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zem (6)
# valencianitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sən/, balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡ze.sen/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈze.sen/, /ba.ɫen.si.a.niˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

valencianitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* valencianitzessin, valencianitzassen, valencianitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zes·sen (7)
# valencianitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.səs/, balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡ze.ses/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈze.ses/, /ba.ɫen.si.a.niˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

valencianitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* valencianitzessis, valencianitzasses, valencianitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zes·ses (7)
# valencianitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sis/, balear /və.ɫən.si.ə.niˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫen.si.a.niˈd͡ze.sis/ valencià /va.ɫen.si.a.niˈze.sis/, /ba.ɫen.si.a.niˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

valencianitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valencianitzar.

#### Variants

* valencianitzesses, valencianitzasses, valencianitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·len·ci·a·nit·zes·sis (7)
# törichtstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtstəm/

### Adjectiu

törichtstem
* forma declinada de töricht
# törichteres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtəʀəs/

### Adjectiu

törichteres
* forma declinada de töricht
# törichtste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtstə/

### Adjectiu

törichtste
* forma declinada de töricht
# törichtster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtstɐ/

### Adjectiu

törichtster
* forma declinada de töricht
# tømrer
## Danès

   * Pronúncia: ˈtœmʁʌ
   * Etimologia: De tømre i el sufix -er

### Nom

tømrer c.
* fuster

#### Declinació

Declinació de tømrer :
| Gènere comú | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere comú | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | tømrer | tømreren | tømrere | tømrerne |
| Genitiu | tømrers | tømrerens | tømreres | tømrernes |

#### Hiperònims

* håndværker
* træsmed

#### Hipònims

* bygningstømrer
* skibstømrer

#### Derivats

* tømmermand

### Vegeu també

Per a més informació vegeu l'entrada tømrer al Ordbog over det danske Sprog
# törichterer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtəʀɐ/

### Adjectiu

törichterer
* forma declinada de töricht
# törichtstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtstəs/

### Adjectiu

törichtstes
* forma declinada de töricht
# törichtes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtəs/

### Adjectiu

törichtes
* forma declinada de töricht
# törichtsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtstn̩/

### Adjectiu

törichtsten
* forma superlativa de töricht
# törichteren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈtøːʀɪçtəʀən/

### Adjectiu

törichteren
* forma declinada de töricht
# vaguegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒe.səs/, balear /və.ɣəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒe.ses/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒe.ses/, /ba.ɣeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vaguegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaguejar.
# vaguegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒe.sin/, balear /və.ɣəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒe.sin/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒe.sin/, /ba.ɣeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vaguegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaguejar.
# vaguegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɣɛ.ʒən/ balear /vəˈɣə.ʒən/, /vəˈɣɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /baˈɣe.ʒen/ valencià /vaˈɣe.d͡ʒen/, /baˈɣe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

vaguegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vaguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vaguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vaguejar.
# vaguegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒe.sis/, balear /və.ɣəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒe.sis/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒe.sis/, /ba.ɣeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vaguegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaguejar.
# vaguegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒɛw/ balear /və.ɣəˈʒəw/, /və.ɣəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒew/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒew/, /ba.ɣeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vaguegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vaguejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vaguejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vaguejar.
# vaguegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɣɛ.ʒin/ balear /vəˈɣə.ʒin/, /vəˈɣɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /baˈɣe.ʒin/ valencià /vaˈɣe.d͡ʒin/, /baˈɣe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

vaguegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vaguejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vaguejar.
# vagueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɣɛ.ʒəs/ balear /vəˈɣə.ʒəs/, /vəˈɣɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /baˈɣe.ʒes/ valencià /vaˈɣe.d͡ʒes/, /baˈɣe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

vagueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vaguejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vaguejar.
# validos
## Català
### Verb

validos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb validar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.lɪ.doːs/

### Adjectiu

validōs
* acusatiu masculí plural de validus
# validus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.lɪ.dʊs/
   * Etimologia: Derivat de valeō.

### Adjectiu

validus m., valida f., validum n.
* fort, potent
* sa, bo
* capaç, vàlid

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | validus | valida | validum | validī | validae | valida |
| Vocatiu | valide | valida | validum | validī | validae | valida |
| Acusatiu | validum | validam | validum | validōs | validās | valida |
| Genitiu | validī | validae | validī | validōrum | validārum | validōrum |
| Datiu | validō | validae | validō | validīs | validīs | validīs |
| Ablatiu | validō | validā | validō | validīs | validīs | validīs |

#### Sinònims

* bonus
# validàieu
## Català
### Verb

validàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de validar.
# validàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫiˈða.ɾəw/, balear /və.ɫiˈða.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫiˈða.ɾew/ valencià /va.ɫiˈða.ɾew/, /ba.ɫiˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

validàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de validar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb validar.
# validorum
## Llatí

   * Pronúncia: /wa.lɪˈdoː.rʊm/

### Adjectiu

validōrum
* genitiu masculí plural de validus
* genitiu neutre plural de validus
# validum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.lɪ.dʊm/

### Adjectiu

validum
* nominatiu neutre singular de validus
* vocatiu neutre singular de validus
* acusatiu masculí singular de validus
* acusatiu neutre singular de validus
# validà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫiˈða/, balear /və.ɫiˈða/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫiˈða/ valencià /va.ɫiˈða/, /ba.ɫiˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

validà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de validar.
# validàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫiˈða.ɾəm/, balear /və.ɫiˈða.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫiˈða.ɾem/ valencià /va.ɫiˈða.ɾem/, /ba.ɫiˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

validàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de validar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb validar.
# validàs
## Català
### Verb

validàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb validar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb validar.
# umoreaz
## Basc
### Nom

umoreaz
* instrumental definit singular de umore
# umore
## Basc
### Nom

umore inan.
* humor (estat d’ànim, gràcia)

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
umore
umorea
umoreak
Ergatiu
umorek
umoreak
umoreek
Datiu
umoreri
umoreari
umoreei
Genitiu
umoreren
umorearen
umoreen
Comitatiu
umorerekin
umorearekin
umoreekin
Benefactiu
umorerentzat
umorearentzat
umoreentzat
Instrumental
umorez
umoreaz
umoreez
Partitiu
umorerik
Prolatiu
umoretzat
Causal
umorerengatik
umorearengatik
umoreengatik
Locatius
Inessiu
umoretan
umorean
umoreetan
Ablatiu
umoretatik
umoretik
umoreetatik
Al·latiu
umoretara
umorera
umoreetara
Terminatiu
umoretaraino
umoreraino
umoreetaraino
Al·l. direcional
umoretarantz
umorerantz
umoreetarantz
Gen. locatiu
umoretako
umoreko
umoreetako :
# umorea
## Basc
### Nom

umorea
* absolutiu definit singular de umore
# umorearen
## Basc
### Nom

umorearen
* genitiu definit singular de umore
# umorearentzat
## Basc
### Nom

umorearentzat
* benefactiu definit singular de umore
# umoreari
## Basc
### Nom

umoreari
* datiu definit singular de umore
# umoreak
## Basc
### Nom

umoreak
* absolutiu definit plural de umore
* ergatiu definit singular de umore
# umorean
## Basc
### Nom

umorean
* inessiu definit singular de umore
# umorearekin
## Basc
### Nom

umorearekin
* comitatiu definit singular de umore
# umorearengatik
## Basc
### Nom

umorearengatik
* causal definit singular de umore
# vesseguéssom
## Català
### Verb

vesseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessessen
## Català
### Verb

vessessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessegués
## Català
### Verb

vessegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessesses
## Català
### Verb

vessesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vesseguéssou
## Català
### Verb

vesseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.
# vessessa
## Català
### Verb

vessessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ses·sa (3)
* Anagrama: vesasses
# vessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbe.sən/ balear /ˈve.sen/, /ˈve.sən/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.sen/ valencià /ˈve.sen/, /ˈbe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vessar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vessar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vessar.
# vessessi
## Català
### Verb

vessessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·ses·si (3)
* Anagrames: vesessis, visesses
# verat comú
## Català
### Nom

verat comú m. ‎(plural verats comuns)
* verat

### Vegeu també

* verat comú. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verat d'ull gros
## Català
### Nom

verat d'ull gros m. ‎(plural verats d'ull gros)
* bis

### Vegeu també

* verat d'ull gros. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# veras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbe.ɾas/, meridional /ˈbe.ɾah/
       Americà: alt /ˈbe.(ɾa)s/, baix /ˈbe.ɾah/, austral /ˈbe.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Adjectiu

veras f. pl.
* forma plural de vera

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.raːs/

### Adjectiu

vērās
* acusatiu femení plural de vērus
# verat gros
## Català
### Nom

verat gros m. ‎(plural verats grossos)
* verat

### Vegeu també

* verat gros. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verats comuns
## Català
### Nom

verats comuns m. pl.
* Forma plural de verat comú.
# verarum
## Llatí

   * Pronúncia: /weːˈraː.rʊm/

### Adjectiu

vērārum
* genitiu femení plural de vērus
# verat d'ulls grossos
## Català
### Nom

verat d'ulls grossos m. ‎(plural verats d'ulls grossos)
* bis

### Vegeu també

* verat d'ulls grossos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾat/, balear /vəˈɾat/ Occidental: nord-occidental /beˈɾat/ valencià /veˈɾat/, /beˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del català antic *ver ‎(«vari»), segle XIII, literalment variat.

### Nom

verat m. ‎(plural verats)
* Peix de la família dels escòmbrids amb el dors de color blau verdós amb bandes negres i el ventre argentat (Scomber scombrus)
* bis (Scomber colias)

#### Sinònims

* cavalla, gallimó, gallimó, gallimons, guillem, guillemó, llepets, variadó, veradó, verat comú, verat gros, verdet, viat
* (arcaismes, localismes) baradó, barat, barats, bisso, brat, càbala, caballa, guillamons, quinto, toribios, vairat, varat, vayrat, veirat, veret, veyrat, visol

#### Traduccions

* Alemany: Makrelle $^{(de)}$
* Anglès: Atlantic mackerel $^{(en)}$, mackerel $^{(en)}$
* Castellà: caballa $^{(es)}$, caballa del Atlántico $^{(es)}$, estornino $^{(es)}$, verdel $^{(es)}$, visol $^{(es)}$
* Francès: maquereau $^{(fr)}$, maquereau commun $^{(fr)}$
* Gallec: xarda $^{(gl)}$
* Italià: scombro $^{(it)}$
* Japonès: サバ $^{(ja)}$ ‎(saba), 大西洋産サバ $^{(ja)}$
* Llatí: scomber $^{(la)}$
* Rus: скумбрия $^{(ru)}$ ‎(skumbria)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·rat (2)
* Anagrames: trave, treva, vàter, vetar

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# verats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾats/, balear /vəˈɾats/ Occidental: nord-occidental /beˈɾats/ valencià /veˈɾats/, /beˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Nom

verats m. pl.
* Forma plural de verat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·rats (2)
* Heterograma de 6 lletres (aerstv)
* Anagrames: traves, través, vàters, versat
# verat volador
## Català
### Nom

verat volador m. ‎(plural verats voladors)
* orenyola
* xoriguer

### Vegeu també

* verat volador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# vano
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.nu/ balear /ˈva.no/, /ˈva.nu/ Occidental: nord-occidental /ˈba.no/ valencià /ˈva.no/, /ˈba.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: Del castellà abano, segle XVII, de abanar ‎(«ventar»), del portuguès abanar ‎(«garbellar»), del llatí vannus ‎(«garbell»), procedent de l'arrel indoeuropea *wẽ ‎(«batre, ventar»).

### Nom

vano m. ‎(plural vanos)
* (central, septentrional, nord-occidental) ventall
* (argot casteller) Conjunt de pilars construïts simultàniament, per exemple al final d'una actuació.

#### Notes

* On s’usa ventall per l’instrument de ventar el foc, s’ha substituït per vano per designar l’instrument plegable d’ús personal.
* En balear, tortosí i alguerès s’usa ventador per l’instrument de ventar el foc i es manté ventall per l’instrument plegable d’ús personal.

### Verb

vano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·no (2)
* Anagrames: avon, nova

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈba.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: Del llatí vanus.

### Adjectiu

vano m. ‎(femení vana, plural masculí vanos, plural femení vanas)
* va, inútil
    «Loca fantaseaba la lechera, a vanas ilusiones dando abrigo.» (Los Niños: revista de educacion y recreo, 1871, p.77)La lletera fantasiejava, donant cabuda a vanes il·lusions.
* unflat, superbi
    «El Señor montó en cólera cuando con vano orgullo se construyó la torre.» (Sebastian Brandt, La nave de los necios, 2018)El Senyor muntà en còlera quan, amb orgull unflat es construí la torre.

#### Sinònims

* infundado, vacío
* frívolo, vanidoso

#### Compostos i expressions

* en vano: inútilment, debades

### Nom

vano m. ‎(plural vanos)
* forat, obertura
    «Una cabecita de pelo oscuro alborotado asomó por el vano de la puerta abierta.» (Rosa Ribas, Sabine Hofmann, El gran frío, 2014)Un caparró de cabells foscos i desgrenyats aparegué pel forat de la porta oberta.

#### Sinònims

* hueco

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·no (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.noː/

### Adjectiu

vānō
* datiu masculí singular de vānus
* datiu neutre singular de vānus
* ablatiu masculí singular de vānus
* ablatiu neutre singular de vānus
# vanorum
## Llatí

   * Pronúncia: /waːˈnoː.rʊm/

### Adjectiu

vānōrum
* genitiu masculí plural de vānus
* genitiu neutre plural de vānus
# vannorum
## Llatí

   * Pronúncia: /wanˈnoː.rʊm/

### Nom

vannōrum
* genitiu plural de vannus
# vannos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwan.noːs/

### Nom

vannōs
* acusatiu plural de vannus