OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aparentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˌɾemˈmen/ balear /ə.pəˌɾemˈment/, /ə.pəˌɾemˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.paˌɾemˈmen/ valencià /a.paˌɾemˈment/, /a.paˌɾemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aparent i el sufix -ment.

### Adverbi

aparentment
* D'una manera aparent.

#### Sinònims

* segons sembla, pel que sembla

#### Traduccions

* Anglès: seemingly $^{(en)}$, apparently $^{(en)}$
* Castellà: aparentemente $^{(es)}$
* Extremeny: aparentimenti $^{(ext)}$
* Francès: apparemment $^{(fr)}$
* Italià: apparentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·rent·ment (4)
* Anagrama: emparentant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ramificacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mi.fi.kə.siˈons/, occidental /ra.mi.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

ramificacions f. pl.
* Forma plural de ramificació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·mi·fi·ca·ci·ons (6)
# nodrirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.ðɾiˈɾɛm/ balear /no.ðɾiˈɾəm/, /nu.ðɾiˈɾɛm/ Occidental: /no.ðɾiˈɾem/, /nu.ðɾiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

nodrirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de nodrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·dri·rem (3)
* Anagrama: dormiren

## Català antic
### Verb

nodrirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de nodrir
# nodrireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.ðɾiˈɾɛw/ balear /no.ðɾiˈɾəw/, /nu.ðɾiˈɾɛw/ Occidental: /no.ðɾiˈɾew/, /nu.ðɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

nodrireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de nodrir.

## Català antic
### Verb

nodrireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de nodrir
# sorrego
## Català

   * Pronúncia: central /suˈre.ɣu/, occidental /soˈre.ɣo/

### Verb

sorrego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sorregar.

#### Variants

* sorregue

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·re·go (3)
# telefonem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tə.ɫə.fuˈnɛm/ balear /tə.ɫə.foˈnəm/, /tə.ɫə.fuˈnɛm/ Occidental: /te.ɫe.foˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

telefonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de telefonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb telefonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb telefonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·le·fo·nem (4)

## Polonès

   * Pronúncia: /tɛ.lɛˈfɔ.nɛm/

### Nom

telefonem m. inan.
* instrumental singular de telefon

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·le·fo·nem (4)
# Alsamora
## Català

   * Pronúncia: (topònim)
       Oriental: /əɫ.səˈmɔ.ɾə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.saˈmɔ.ɾa/ valencià /aɫ.saˈmɔ.ɾa/, /aɫ.saˈmɔ.ɾɔ/
   * Rimes: -ɔɾa
   * Pronúncia: (cognom) oriental /əɫ.səˈmo.ɾə/, occidental /aɫ.saˈmo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: D’origen àrab discutit. Sembla metàtesi de Almassora, de l'àrab مَحْصُور‎ ‎(al-maḥṣūra, literalment «l’envoltada»), però la pronúncia diferent de topònim i cognom no s’explica.

### Nom propi

Alsamora
* Poble del municipi de Sant Esteve de la Sarga (Pallars Jussà).
* Cognom d’origen toponímic

#### Variants

* (cognom) Alzamora

### Miscel·lània

* Síl·labes: Al·sa·mo·ra (4)
* Anagrama: amolaràs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Abella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɛ.ʎə/ balear /əˈbə.ʎə/, /əˈbɛ.jə/ Occidental: /aˈbe.ʎa/
   * Rimes: -ɛʎa
   * Homòfon: Avella
   * Etimologia: [1] Del llatí *apilia ‎(«lloc d’abellars»), plural de *apile, de l’adjectiu *apilis, de apis ‎(«abella»). El cognom és per sobrenom de abella o per ofici de abeller.
   * Etimologia: [2] Calc del llatí Apis ‎(literalment «abella»).

### Nom propi

Abella
* Vila del municipi d’Abella de la Conca.
* Cognom

#### Variants

* (cognom) Avella, Abellas, Abelló, Abello, Abellot

### Nom propi

l’Abella f.
* (astronomia, obsolet) la Mosca

### Miscel·lània

Síl·labes: A·be·lla (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Adell
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðeʎ/, occidental /aˈðeʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del cognom llatí Atellus o Atellius.

### Nom propi

Adell
* Cognom d’origen llatí

### Miscel·lània

* Síl·labes: A·dell (2)
* Anagrama: dellà

### Vegeu també

* Cerca Adell a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat

## Anglès

   * Etimologia: Del germànic *aþalaz ‎(«noble»)

### Nom propi

Adell
* Prenom femení
# Agell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒeʎ/ Occidental: nord-occidental /aˈʒeʎ/, valencià /aˈd͡ʒeʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí agellus, diminutiu de ager ‎(«camp»).

### Nom propi

Agell
* Localitat de Cabrera de Mar (Maresme).
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: A·gell (2)
* Anagrames: al·leg, legal, llega $^{(revers)}$, llegà

### Vegeu també

* Cerca Agell a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Aguilera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣiˈɫe.ɾə/, occidental /a.ɣiˈɫe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Variant femenina de Aguiler.

### Nom propi

Aguilera
* Cognom d’origen toponímic.

#### Variants

* Aguillera

### Miscel·lània

* Síl·labes: A·gui·le·ra (4)
* Anagrames: igualaré, regulaia

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB
* Idescat
# Aielo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈjɛ.ɫu/ balear /əˈjɛ.ɫo/, /əˈjɛ.ɫu/ Occidental: /aˈjɛ.ɫo/
   * Rimes: -ɛlo
   * Etimologia: De l’arrel ibèrica *aiel- ‎(«argelaga»), relacionat amb el basc Aiara.

### Nom propi

Aielo
* Municipi de la Vall d'Albaida al nord d’Ontinyent, amb determinant Aielo de Malferit.
* Municipi de la Vall d'Albaida a l’est d’Ontinyent, amb determinant Aielo de Rugat.

#### Derivats

* aieloner (de Malferit)
* aielí (de Rugat)

### Miscel·lània

* Síl·labes: A·ie·lo (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, GEC
# Albella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫˈβɛ.ʎə/ Occidental: nord-occidental /aɫˈβɛ.ʎa/ valencià /aɫˈbɛ.ʎa/, /aɫˈβɛ.ʎɛ/
   * Rimes: -ɛʎa
   * Etimologia: Variant antiga de Albelda pronunciada Albel·la, de l’àrab الْبَلَدَ ‎(al-balada), acusatiu de بَلَد ‎(balad, «vila, població»).

### Nom propi

Albella
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Al·be·lla (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, OnCat
* Cognoms de la població, Idescat
# Aubert
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈβɛrt/, occidental /awˈbɛɾt/
   * Rimes: -ɛɾt
   * Etimologia: Variant de Albert.

### Nom propi

Aubert
* Cognom d’origen patronímic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Au·bert (2)
* Heterograma de 6 lletres (abertu)
* Anagrama: batreu

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Idescat
# alegre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫe.ɣɾə/, occidental /aˈɫe.ɣɾe/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *alicer, del clàssic alacer.

### Adjectiu

alegre inv. ‎(plural alegres)
* Que expressa joia pel fet d'estar viu.
* Que ha begut vi o altres licors amb algun excés i es mostra més amistós que de costum.
* Que causen alegria per la seva vista, agradable
* colors vius i agradables a la vista
* faust, feliç, favorable

#### Sinònims

* joiós, content, viu, feliç, satisfet
* divertit
* agradable

#### Traduccions

* Alemany: fröhlich $^{(de)}$, lustig $^{(de)}$
* Castellà: alegre $^{(es)}$
* Francès: joyeux $^{(fr)}$, gai $^{(fr)}$, réjoui $^{(fr)}$, content $^{(fr)}$
* Italià: allegro $^{(it)}$, giocondo $^{(it)}$, lieto $^{(it)}$, gajo $^{(it)}$, festante $^{(it)}$, contento $^{(it)}$, giojoso $^{(it)}$
* Llatí: alacris $^{(la)}$, laetus $^{(la)}$, hilaris $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: ALEGRE $^{(csc)}$
* Castellà: alegre $^{(es)}$
* Francès: gris $^{(fr)}$
* Italià: brillo $^{(it)}$, ciuschero $^{(it)}$
* Llatí: vino calescens $^{(la)}$
* Castellà: alegre $^{(es)}$
* Francès: gai $^{(fr)}$, riant $^{(fr)}$, réjouissant $^{(fr)}$, agréable $^{(fr)}$
* Italià: ridente $^{(it)}$, vago $^{(it)}$, ameno $^{(it)}$, gradevole $^{(it)}$
* Llatí: alacris $^{(la)}$, laetus $^{(la)}$
* Castellà: alegre $^{(es)}$
* Francès: vif $^{(fr)}$, gai $^{(fr)}$
* Italià: vivo $^{(it)}$, vivace $^{(it)}$, acceso $^{(it)}$
* Llatí: alacris $^{(la)}$, vividus $^{(la)}$, gratus $^{(la)}$
* Castellà: alegre $^{(es)}$
* Francès: heureux $^{(fr)}$, favorable $^{(fr)}$
* Italià: fortunato $^{(it)}$, felice $^{(it)}$, avventurato $^{(it)}$, fausto $^{(it)}$, venturoso $^{(it)}$
* Llatí: faustus $^{(la)}$, laetus $^{(la)}$

#### Derivats

* alegrar
* alegratge
* alegrement, alegrament
* alegria
* alegrois

### Verb

alegre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alegrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alegrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alegrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alegrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·gre (3)
* Anagrames: gelera, regale, relega

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: alegre

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈle.ɣɾe\
       Americà: alt /aˈle.ɡɾe/, baix \aˈle.ɣɾe\
   * Rimes: -eɡɾe

### Adjectiu

alegre inv. ‎(plural alegres)
* alegre

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·gre (3)
# llòbrec
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎɔ.βɾək/, occidental /ˈʎɔ.bɾek/
   * Etimologia: Del castellà lóbrego ‎(«fosc, relacionat amb la mort»), del llatí lūbricus ‎(«relliscós»), segle XIX.

### Adjectiu

llòbrec m. ‎(femení llòbrega, plural masculí llòbrecs, plural femení llòbregues)
* (castellanisme) Fosc, poc acollidor, tenebrós (especialment un lloc).

#### Relacionats

* lúgubre

#### Traduccions

* Anglès: dingy $^{(en)}$, gloomy $^{(en)}$, dingy $^{(en)}$, lugubrious $^{(en)}$
* Castellà: lóbrego $^{(es)}$
* Francès: lugubre $^{(fr)}$
* Italià: lugubre $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llò·brec (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# Lust
## Alemany

   * Pronúncia: /lʊst/
   * Etimologia: Del protogermànic *lustuz («desig»).

### Nom

Lust f. ‎(genitiu Lust, plural Lüste)
* plaer, joia, goig
    Ich hatte zwar zunächst keine Lust, in die Schule zu gehen, aber jetzt macht es mir großen Spaß.Al començament no volia anar a l'escola, però ara és un plaer
* desig, luxúria
    Was haben Liebe, Lust und Leidenschaft mit Heiraten und Kinderkriegen zu tun?Què té a veure l'amor, la luxúria i la passió amb els matrimonis i les baralles infantils?

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | die | Lust | die | Lüste |
| Genitiu | der | Lust | der | Lüste |
| Datiu | der | Lust | den | Lüsten |
| Acusatiu | die | Lust | die | Lüste |
# Lüste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈlʏstə/ àudio àudio

### Nom

Lüste
* forma plural de Lust
# Lüsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈlʏstn̩/ àudio

### Nom

Lüsten
* datiu plural de Lust
# berguedà
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.ɡəˈða/, occidental /beɾ.ɣeˈða/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí *Bergitanus, de Bergistani ‎(«bergistans»).

### Adjectiu

berguedà m. ‎(femení berguedana, plural masculí berguedans, plural femení berguedanes)
* Relatiu o pertanyent a Berga o el Berguedà.

#### Traduccions
### Nom

berguedà m. ‎(plural berguedans, femení berguedana)
* Persona que habita o és originària de Berga o el Berguedà.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ber·gue·dà (3)
* Anagrama: Berdagué

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# Berga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈber.ɡə/, occidental /ˈbeɾ.ɣa/
   * Homòfon: verga ‎(occidental)
   * Etimologia: Del llatí Bergium capital del poble iber dels bergistans, del protocèltic *brigā, del protoindoeuropeu *bʰérǵʰs ‎(«altura»). No documentat en ibèric, se suposa un substrat cèltic preibèric.

### Nom propi

Berga f.
* Ciutat al peu de la serra de Queralt, en l’alta vall del Llobregat, capital del Berguedà.
* Cognom d’origen toponímic

#### Derivats

* Bergues (cognom)

#### Derivats

* berguedà (gentilici), Berguedà (comarca)

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ber·ga (2)
* Anagrames: brega, bregà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Berguedà
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.ɡəˈða/, occidental /beɾ.ɣeˈða/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí *Bergitanus, de Bergistani ‎(«bergistans»).

### Nom propi

Berguedà
* Comarca a la vall alta del Llobregat amb capital a Berga.
* Cognom

#### Notes

* Com a comarca va amb article dins d’un context: el Berguedà.

#### Variants

* (cognom) Bergadà

#### Derivats

* Castell Berguedà
* Guardiola de Berguedà
* la Nou de Berguedà

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ber·gue·dà (3)
* Anagrama: Berdagué

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, Optimot
# Finlàndia
## Català

   * Pronúncia: oriental /finˈɫan.di.ə/, occidental /finˈɫan.di.a/
   * Rimes: -andia
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Finlàndia f.
* Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

#### Gentilicis

* finlandès

#### Relacionats

* finès

#### Traduccions

* Alemany: Finnland $^{(de)}$
* Anglès: Finland $^{(en)}$
* Asturià: Finlandia $^{(ast)}$
* Basc: Finlandia $^{(eu)}$
* Castellà: Finlandia $^{(es)}$ f.
* Danès: Finland $^{(da)}$
* Finès: Suomi $^{(fi)}$
* Francès: Finlande $^{(fr)}$
* Gallec: Finlandia $^{(gl)}$
* Llengua de signes catalana
* Noruec: Finland $^{(no)}$
* Occità: Finlàndia $^{(oc)}$
* Portuguès: Finlândia $^{(pt)}$
* Suec: Finland $^{(sv)}$
* Vietnamita: Phần Lan $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Fin·làn·di·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, ésAdir

## Occità
### Nom propi

Finlàndia
* Finlàndia (estat independent).
# Vall-llobrega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbaʎ.ʎuˈβɾɛ.ɣə/ balear /ˌva.ʎoˈbɾɛ.ɣə/, /ˌva.ʎuˈbɾɛ.ɣə/ Occidental: nord-occidental /ˌbaʎ.ʎoˈβɾɛ.ɣa/ valencià /ˌva.ʎoˈbɾɛ.ɣa/, /ˌba.ʎoˈβɾɛ.ɣɛ/
   * Rimes: -ɛɡa
   * Etimologia: D'un cèltic Valobriga alterat per analogia amb vall, compost del protocèltic *brigā ‎(«altura»). Compareu amb Vallirana i Berga. Documentat al segle X en llatí Valle Lūbrica ‎(literalment «vall relliscosa, llòbrega») per falsa etimologia, no hi ha cap vall ni cap relació amb llòbrega ni la seva pronúncia. Cognat de l’occità Valabrega.

### Nom propi

Vall-llobrega
* Municipi del Baix Empordà situat entre Palamós i Palafrugell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Vall·llo·bre·ga (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, GEC
# despertaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.təˈɾan/, occidental /des.peɾ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

despertaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de despertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·ran (4)
# desperteguesses
## Català
### Verb

desperteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* despertessis, despertesses, despertassis, despertasses, despertares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·te·gues·ses (5)
# despertarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.təˈɾa/, occidental /des.peɾ.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

despertarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de despertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·rà (4)
# despertaia
## Català
### Verb

despertaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* [1] despertavi, despertava
* [2] despertava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·ia (4)
# despertassen
## Català
### Verb

despertassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguessen, despertessin, despertessen, despertassin, despertaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tas·sen (4)
# despertàvom
## Català
### Verb

despertàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertàiem, despertàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tà·vom (4)
# desperti
## Català

   * Pronúncia: central /dəsˈpɛr.ti/, occidental /desˈpɛɾ.ti/

### Verb

desperti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despertar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb despertar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb despertar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb despertar.

#### Variants

* [1] desperto, desperte, despert
* [2] desperte, desperto
* [3] desperte, desperto
* [4] desperte

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ti (3)
# despertàssim
## Català
### Verb

despertàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguéssom, despertéssim, despertéssem, despertàssem, despertàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tàs·sim (4)
# despertasses
## Català
### Verb

despertasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguesses, despertessis, despertesses, despertassis, despertares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tas·ses (4)
# desperto
## Català

   * Pronúncia: central /dəsˈpɛr.tu/, occidental /desˈpɛɾ.to/

### Verb

desperto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despertar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb despertar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* [1] desperte, desperti, despert
* [2] desperti, desperte
* [3] desperti, desperte

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·to (3)
# desperten
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpɛr.tən/, occidental /desˈpɛɾ.ten/

### Verb

desperten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de despertar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb despertar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb despertar.

#### Variants

* [2] despertin
* [3] despertin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ten (3)
# despertaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.təˈɾi.əw/, occidental /des.peɾ.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

despertaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despertar.

#### Variants

* despertaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·rí·eu (5)
# despertat
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pərˈtat/, occidental /des.peɾˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

despertat
* Participi masculí singular del verb despertar.

#### Variants

* despert

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tat (3)
# despertàiem
## Català
### Verb

despertàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertàvom, despertàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tà·iem (4)
# despertàssiu
## Català
### Verb

despertàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguéssou, despertéssiu, despertésseu, despertàsseu, despertàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tàs·siu (4)
# despertavo
## Català
### Verb

despertavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertàieu, despertàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·vo (4)
# despertaien
## Català
### Verb

despertaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·ien (4)
# despertara
## Català
### Verb

despertara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* [1] despertessi, despertessa, desperteguessa, despertés, despertàs
* [2] despertessi, despertegués, despertés, despertàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·ra (4)
# despertarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pər.təˈɾɛm/ balear /dəs.pəɾ.təˈɾəm/, /dəs.pər.təˈɾɛm/ Occidental: /des.peɾ.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

despertarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de despertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·rem (4)
# despertam
## Català
### Verb

despertam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tam (3)
# despertaríveu
## Català
### Verb

despertaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despertar.

#### Variants

* despertaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·rí·veu (5)
# despertàs
## Català
### Verb

despertàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* [1] despertessi, despertessa, desperteguessa, despertés, despertara
* [2] despertessi, despertegués, despertés, despertara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tàs (3)
# despertessi
## Català
### Verb

despertessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* [1] despertessa, desperteguessa, despertés, despertàs, despertara
* [2] despertegués, despertés, despertàs, despertara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tes·si (4)
# despertassin
## Català
### Verb

despertassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguessen, despertessin, despertessen, despertassen, despertaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tas·sin (4)
# despertesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pərˈte.səs/, occidental /des.peɾˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

despertesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* desperteguesses, despertessis, despertassis, despertasses, despertares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tes·ses (4)
# despertavi
## Català
### Verb

despertavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de despertar.

#### Variants

* despertaia, despertava

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·ta·vi (4)
# despertàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pərˈta.ɾəw/, occidental /des.peɾˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

despertàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de despertar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despertar.

#### Variants

* [2] desperteguéssou, despertéssiu, despertésseu, despertàssiu, despertàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·tà·reu (4)