OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# prochlorperazine
## Anglès
### Nom

prochlorperazine ‎(incomptable)
* procloroperazina

### Vegeu també

* prochlorperazine. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# proclama
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈkɫa.mə/ balear /pɾoˈkɫa.mə/, /pɾuˈkɫa.mə/ Occidental: /pɾoˈkɫa.ma/
   * Rimes: -ama

### Verb

proclama
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de proclamar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb proclamar.
# proclamacion
## Occità

   * Pronúncia: /pɾu.kla.maˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

proclamacion f. ‎(plural proclamacions)
* proclamació
# proclamaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pɾo.kla.maˈθjo.nes/, meridional /pɾo.kla.maˈθjo.neh/
       Americà: alt /pɾo.kla.maˈsjo.n(e)s/, baix /pɾo.kla.maˈsjo.neh/, austral /pɾo.kla.maˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

proclamaciones f. pl.
* forma plural de proclamación
# prosopo-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic πρόσωπον ‎(prósōpon, «cara, persona»).

### Prefix

prosopo-
* cara
    prosopo- + -grafia → prosopografia

#### Variants

* prosop-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# prosodiques
## Francès

   * Pronúncia: {{{2}}}

### Adjectiu

prosodiques inv. pl.
* forma plural de prosodique
# prosovietismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \pɾo.so.βjeˈtiz.mo\, meridional \pɾo.so.βjeˈtih.mo\
       Americà: alt /p(ɾo).so.bjeˈtiz.mo/, baix \pɾo.so.βjeˈtih.mo\
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: De prosoviético i el sufix -ismo, segle XXI.

### Nom

prosovietismo m.
* prosovietisme
    «Desde 1917, el siglo conoció diversas fases de prosovietismo.» (Pepe Gutiérrez-Álvarez, Grandezas y miserias de la economía planificada, Anticapitalistas, gen. 2012)Del 1917 en endavant, al segle XX passaran per diverses fases de prosovietisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·so·vie·tis·mo (5)

## Gallec
### Nom

prosovietismo m.
* prosovietisme
# prosodique
## Francès

   * Pronúncia: /pʁɔ.zɔˈdik/

### Adjectiu

prosodique inv. ‎(plural prosodiques)
* prosòdic -a
# prosopopeia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.zu.puˈpɛ.jə/ balear /pɾo.zo.poˈpɛ.jə/, /pɾu.zu.puˈpɛ.jə/ Occidental: /pɾo.zo.poˈpe.ja/
   * Rimes: -ɛja
   * Etimologia: Del llatí prosopopoeia, del grec antic προσωποποιία ‎(prosōpopoiía).

### Nom

prosopopeia f. ‎(plural prosopopeies)
* Figura retòrica que consisteix a fer parlar persones absents o difuntes, o coses inanimades i abstractes, com si fossin presents, vives i animades.
* Afectació de gravetat.

#### Traduccions

* Castellà: prosopopeya $^{(es)}$
* Francès: prosopopée $^{(fr)}$ f.
* Occità: prosopopèa $^{(oc)}$ f., prosopopèia $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·so·po·pe·ia (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# prosovietisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpɾɔ.su.βi.əˈtiz.mə/ balear /ˌpɾɔ.so.vi.əˈtiz.mə/, /ˌpɾɔ.su.vi.əˈtiz.mə/ Occidental: nord-occidental /ˌpɾɔ.so.βi.eˈtiz.me/ valencià /ˌpɾɔ.so.vi.eˈtiz.me/, /ˌpɾɔ.so.βi.eˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De prosoviètic i el sufix -isme, segle XX.

### Nom

prosovietisme m.
* Postura política a favor dels soviètics o de la Unió Soviètica.
    «El prosovietisme no és bandera atractiva a Europa per a assolir la majoria de l'opinió.» (Isidre Molas i Batllori, La ciutat llunyana, pàg. 151, Edicions 62, Barcelona, 1981)
    «Anguita, que mai va ser en sentit estricte un prosoviètic —malgrat ser el secretari general d’un partit on el prosovietisme era un element fonamental de la seva cultura política, reforçada si cap per la reintegració del sector encapçalat per Ignacio Gallego el 1989—, s’oposarà amb força a la desintegració del PCE.» (Cristian Ferrer González, Política per a una esquerra racional. Notes sobre Julio Anguita, Ab Origine, 2020)

#### Traduccions

* Anglès: pro-Sovietism $^{(en)}$
* Castellà: prosovietismo $^{(es)}$ m.
* Gallec: prosovietismo $^{(gl)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·so·vi·e·tis·me (6)
# prosoviètic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpɾɔ.su.βiˈɛ.tik/ balear /ˌpɾɔ.so.viˈɛ.tik/, /ˌpɾɔ.su.viˈɛ.tik/ Occidental: nord-occidental /ˌpɾo.so.βiˈɛ.tik/ valencià /ˌpɾo.so.viˈɛ.tik/, /ˌpɾo.so.βiˈɛ.tik/
   * Rimes: -ɛtik
   * Etimologia: Del prefix pro- i soviètic, segle XX.

### Nom

prosoviètic m. ‎(plural prosoviètics, femení prosoviètica)
* Partidari dels soviètics o de la Unió Soviètica.
    «Els pro-soviètics han cridat amb duresa i han aconseguit que l'assemblea de treballadors de l'AHM canvie [...] la decisió inicial aprovada dimarts [...].» (El Temps, niv. 1, pàg. 10, València, 1984)

#### Relacionats

* comunista

#### Traduccions

* Castellà: prosoviético $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

prosoviètic m. ‎(femení prosoviètica, plural masculí prosoviètics, plural femení prosoviètiques)
* Que és partidari dels soviètics o de la Unió Soviètica o hi és favorable.
    «Acusava els republicans de promoure la desestabilització social, causa de paralització de la inversió industrial i els acusava de donar una imatge prosoviètica a l’estranger, la qual cosa enfonsava encara més la pesseta, per això «el Gobierno ha acordado anticipar las elecciones que darán al extranjero una visión real de la situación de España».» (Ramon Puig Puigcerver, Autoritaris, catòlics i republicans (Vinaròs 1923-1931), pàg. 252, 2002)

#### Derivats

* prosovietisme

#### Traduccions

* Anglès: pro-Soviet $^{(en)}$
* Castellà: prosoviético $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·so·vi·è·tic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, ésAdir
# prosodico
## Italià

   * Pronúncia: /proˈsɔː.di.ko/

### Adjectiu

prosodico m. ‎(femení prosodica, plural masculí prosodici, plural femení prosodiche)
* prosòdic

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·sò·di·co (4)
# prosop-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic πρόσωπον ‎(prósōpon, «cara, persona»).

### Prefix

prosop-
* Forma prefixada que significa cara.
    prosop- + -àlgia → prosopàlgia

#### Variants

* prosopo-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# pàrvul
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpar.buɫ/, balear /ˈpaɾ.vuɫ/ Occidental: nord-occidental /ˈpar.βuɫ/ valencià /ˈpaɾ.vuɫ/, /ˈpaɾ.βuɫ/
   * Etimologia: Del llatí parvŭlus ‎(«petit»), segle XIX.

### Nom

pàrvul m. ‎(plural pàrvuls, femení pàrvula)
* Alumne d'un parvulari.

#### Derivats

* parvulari

#### Traduccions

* Anglès: infant $^{(en)}$, preschool child $^{(en)}$, preschooler $^{(en)}$
* Castellà: párvulo $^{(es)}$
* Francès: enfant d'âge préscolaire $^{(fr)}$, tout-petit $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pàr·vul (2)
* Heterograma de 6 lletres (alpruv)

### Vegeu també

* pàrvul. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# pàpula
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.pu.ɫə/, occidental /ˈpa.pu.ɫa/
   * Etimologia: Del llatí papŭla.

### Nom

pàpula f. ‎(plural pàpules)
* Lesió de la pell en forma d'erupció que no deixa cicatriu.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pà·pu·la (3)
* Anagrama: palpau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# pàniques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.ni.kəs/, occidental /ˈpa.ni.kes/
   * Rimes: -anikes

### Adjectiu

pàniques f. pl.
* Forma plural de pànica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pà·ni·ques (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinpqsu)
* Anagrames: paesquin, païsquen
# pàpo
## Romaní

   * Etimologia: Del grec bizantí πᾰ́ππος ‎(páppos).

### Nom

pàpo m. ‎(oblic pàpos)
* avi
* sinònim de ruv ‎(«llop»)

#### Sinònims

* phuro dad ‎(literalment «pare vell»)

#### Relacionats

* mami ‎(«àvia»)

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# pàteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.tə.ɾəs/, occidental /ˈpa.te.ɾes/

### Nom

pàteres m. pl.
* Forma plural de pàtera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pà·te·res (3)
* Anagrames: apreste, arpetes, esperat, Estaper, petar-se, petares, pretesa, serpeta
# pàtera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.tə.ɾə/, occidental /ˈpa.te.ɾa/
   * Etimologia: Del llatí patera.

### Nom

pàtera m. ‎(plural pàteres)
* Plat fondo emprat en les libacions i rituals sagrats a l'antiga Roma.

#### Traduccions

* Anglès: patera $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pà·te·ra (3)
* Anagrames: aparte, arpeta, atrape, petara, petarà, taparé

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# pàmpano
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpam.pə.nu/ balear /ˈpam.pə.no/, /ˈpam.pə.nu/ Occidental: /ˈpam.pa.no/

### Nom

pàmpano m. ‎(plural pàmpanos)
* (arcaisme) pàmpol

### Miscel·lània

* Síl·labes: pàm·pa·no (3)

### Vegeu també

* pàmpano. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pàmfil
## Català

   * Pronúncia: /ˈpaɱ.fiɫ/
   * Etimologia: De l'italià pamfilo, del grec antic πάμφυλος ‎(pámphylos, «de Pamfília») [1].
   * Etimologia: Del grec antic πάμφιλος ‎(pámphilos, «bondadós, amic de tothom») [2].

### Nom

pàmfil m. ‎(plural pàmfils)
* Embarcació mediterrània medieval comercial i de guerra anb rems, d'una sola coberta.

#### Traduccions

* Castellà: pánfilo $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

pàmfil m. ‎(femení pàmfila, plural masculí pàmfils, plural femení pàmfiles)
* Dit d'una persona lenta en les seves accions.

#### Traduccions

* Castellà: pánfilo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pàm·fil (2)
* Heterograma de 6 lletres (afilmp)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# pàmpena
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpam.pə.nə/, occidental /ˈpam.pe.na/

### Nom

pàmpena f. ‎(plural pàmpenes)
* pàmpol pudent

### Miscel·lània

* Síl·labes: pàm·pe·na (3)

### Vegeu també

* pàmpena. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# psiquiatria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ki.əˈtɾi.ə/, /si.ki.əˈtɾi.ə/ balear /si.ki.əˈtɾi.ə/ Occidental: /si.ki.aˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix psic- i el sufix -iatria, segle XX.

### Nom

psiquiatria f. ‎(plural psiquiatries)
* Branca de la medicina que s'ocupa de l'etiologia, el diagnòstic, la prevenció i el tractament dels trastorns mentals.

#### Traduccions

* Anglès: psychiatry $^{(en)}$
* Castellà: psiquiatría $^{(es)}$
* Francès: psychiatrie $^{(fr)}$
* Gallec: psiquiatría $^{(gl)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·qui·a·tri·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# psiquiatries infantils i juvenils
## Català
### Nom

psiquiatries infantils i juvenils f. pl.
* Forma plural de psiquiatria infantil i juvenil.
# psiquiatría infantil y juvenil
## Castellà
### Nom

psiquiatría infantil y juvenil f. ‎(plural psiquiatrías infantiles y juveniles)
* psiquiatria infantil i juvenil

#### Sinònims

* paidopsiquiatría

### Vegeu també

* psiquiatría infantil y juvenil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# psiquiatrías infantiles y juveniles
## Castellà
### Nom

psiquiatrías infantiles y juveniles f. pl.
* forma plural de psiquiatría infantil y juvenil
# psittacoses
## Anglès
### Nom

psittacoses
* forma plural de psittacosis
# psiquiatria infantil i juvenil
## Català
### Nom

psiquiatria infantil i juvenil f. ‎(plural psiquiatries infantils i juvenils)
* Branca de la psiquiatria que té per objecte l'estudi, el diagnòstic i el tractament dels trastorns mentals en la infància i l'adolescència.

#### Sinònims

* paidopsiquiatria
* pedopsiquiatria

#### Traduccions

* Anglès: child and adolescent psychiatry $^{(en)}$
* Castellà: paidopsiquiatría $^{(es)}$, psiquiatría infantil y juvenil $^{(es)}$
* Francès: pédopsychiatrie $^{(fr)}$, psychiatrie de l'enfant et de l'adolescent $^{(fr)}$

### Vegeu també

* psiquiatria infantil i juvenil. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# psiquiatría
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /si.kjaˈtɾi.a/
       Americà: alt /s(i).kjaˈt͡si.a/, baix /si.kjaˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix psico- i el sufix -iatria.

### Nom

psiquiatría f. ‎(plural psiquiatrías)
* psiquiatria

#### Variants

* (rar) siquiatría

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·quia·trí·a (4)

### Vegeu també

* psiquiatría. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre psiquiatría
# psiquiatrías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /si.kjaˈtɾi.as/, meridional /si.kjaˈtɾi.ah/
       Americà: alt /s(i).kjaˈt͡si.as/, baix /si.kjaˈtɾi.ah/, austral /si.kjaˈtɾi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

psiquiatrías f. pl.
* forma plural de psiquiatría
# reedificaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈka.βəs/, /rə.ə.ði.fiˈka.vəs/, occidental /re.e.ði.fiˈka.βes/, /re.e.ði.fiˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

reedificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reedificar.
# reedificavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈka.βu/, nord-occidental /re.e.ði.fiˈka.βo/

### Verb

reedificavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reedificar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] reedificàveu.
# reedificàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /re.e.ði.fiˈka.jew/

### Verb

reedificàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reedificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] reedificàveu.
# reedificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈka.ɾəm/, occidental /re.e.ði.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

reedificàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reedificar.
    [Nosaltres] reedificàrem o vam/vàrem reedificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reedificar.
    Forma valenciana: [nosaltres] reedifiquéssim, reedifiquéssem, reedificàssem, reedificàssim o reedificàrem.
# reedificaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈka.βən/, /rə.ə.ði.fiˈka.vən/, occidental /re.e.ði.fiˈka.βen/, /re.e.ði.fiˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

reedificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reedificar.
# reedificos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /re.e.ðiˈfi.kos/

### Verb

reedificos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] reedifiquis o reedifiques.
# reedificavi
## Català

   * Pronúncia: /rə.ə.ði.fiˈka.βi/

### Verb

reedificavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reedificar.
    Forma septentrional per [jo] reedificava.
# reedifico
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ðiˈfi.ku/, occidental /re.e.ðiˈfi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

reedifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reedificar.
    [Jo] reedifico, reedifique, reedific o reedifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que jo] reedifico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] reedifiqui o reedifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reedificar.
    [Que ell/ella/vostè] reedifico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] reedifiqui o reedifique.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.e.ðiˈfi.ko\
       Americà: alt /re.e.diˈfi.k(o)/, baix \re.e.ðiˈfi.ko\
   * Rimes: -iko

### Verb

reedifico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb reedificar
# reedificà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ði.fiˈka/, occidental /re.e.ði.fiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: reedificar

### Verb

reedificà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reedificar.
    [Ell/ella/vostè] reedificà o va reedificar.
# reenviésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈe.səw/, balear /rə.əɱ.viˈe.səw/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈe.sew/ valencià /re.eɱ.viˈe.sew/, /re.em.biˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

reenviésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈe.sim/, balear /rə.əɱ.viˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈe.sim/ valencià /re.eɱ.viˈe.sim/, /re.em.biˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

reenviéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviàssim
## Català
### Verb

reenviàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈa.βəw/, balear /rə.əɱ.viˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈa.βew/ valencià /re.eɱ.viˈa.vew/, /re.em.biˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

reenviàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reenviar.
# reenviéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈe.siw/, balear /rə.əɱ.viˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈe.siw/ valencià /re.eɱ.viˈe.siw/, /re.em.biˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

reenviéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈes/, balear /rə.əɱ.viˈes/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈes/ valencià /re.eɱ.viˈes/, /re.em.biˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

reenviés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.əm.biˈe.səm/, balear /rə.əɱ.viˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /re.em.biˈe.sem/ valencià /re.eɱ.viˈe.sem/, /re.em.biˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

reenviéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviàsseu
## Català
### Verb

reenviàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# reenviàssiu
## Català
### Verb

reenviàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reenviar.
# quequeges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈkɛ.ʒəs/ balear /kəˈkə.ʒəs/, /kəˈkɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /keˈke.ʒes/, valencià /keˈke.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

quequeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de quequejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb quequejar.
# quequegesses
## Català
### Verb

quequegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb quequejar.
# quequegessin
## Català
### Verb

quequegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb quequejar.
# quequegis
## Català
### Verb

quequegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb quequejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: quequeigs
# quequegessen
## Català
### Verb

quequegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb quequejar.
# quequegen
## Català
### Verb

quequegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de quequejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb quequejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb quequejar.
# quequegessis
## Català
### Verb

quequegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb quequejar.
# quequegeu
## Català
### Verb

quequegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de quequejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb quequejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb quequejar.
# quequegi
## Català
### Verb

quequegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de quequejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb quequejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb quequejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb quequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·que·gi (3)
* Anagrama: quequeig
# quequegin
## Català
### Verb

quequegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb quequejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb quequejar.
# pungoliate
## Italià
### Verb

pungoliate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de pungolare
# pungolino
## Italià
### Verb

pungolino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de pungolare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de pungolare
# pungolerò
## Italià
### Verb

pungolerò
* primera persona singular (io) del futur de pungolare
# pungoli
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpuŋ.ɡo.li/

### Nom

pungoli m. pl.
* forma plural de pungolo

### Verb

pungoli
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de pungolare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de pungolare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de pungolare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de pungolare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de pungolare

### Miscel·lània

* Síl·labes: pùn·go·li (3)
* Heterograma de 7 lletres (gilnopu)
# pungolereste
## Italià
### Verb

pungolereste
* segona persona plural (voi) del condicional de pungolare
# pungolo
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpuŋ.ɡo.lo/
   * Etimologia: Del llatí pungō.

### Nom

pungolo m. ‎(plural pungoli)
* esperó, punxó per al bestiar

### Verb

pungolo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de pungolare

### Miscel·lània

* Síl·labes: pùn·go·lo (3)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# pungoliamo
## Italià
### Verb

pungoliamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de pungolare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de pungolare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de pungolare
# pungolerete
## Italià
### Verb

pungolerete
* segona persona plural (voi) del futur de pungolare
# pungolerà
## Italià
### Verb

pungolerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de pungolare
# pungoleresti
## Italià
### Verb

pungoleresti
* segona persona singular (tu) del condicional de pungolare
# recidivaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ði.βəˈɾi.ə/, balear /rə.si.ði.vəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /re.si.ði.βaˈɾi.a/ valencià /re.si.ði.vaˈɾi.a/, /re.si.ði.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

recidivaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de recidivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va·ri·a (6)
# recidivareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ði.βəˈɾɛw/ balear /rə.si.ði.vəˈɾəw/, /rə.si.ði.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /re.si.ði.βaˈɾew/ valencià /re.si.ði.vaˈɾew/, /re.si.ði.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

recidivareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va·reu (5)
# recidivaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ði.βəˈɾan/, balear /rə.si.ði.vəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /re.si.ði.βaˈɾan/ valencià /re.si.ði.vaˈɾan/, /re.si.ði.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

recidivaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·va·ran (5)