OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrencàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈka.ɾəm/, occidental /a.reŋˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrencàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrencar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·cà·rem (4)
# arrencàssem
## Català
### Verb

arrencàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·càs·sem (4)
# arrencàssim
## Català
### Verb

arrencàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·càs·sim (4)
# arrengleràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.ɾəm/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrengleràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrenglerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·rà·rem (5)
# arrenglàssem
## Català
### Verb

arrenglàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·glàs·sem (4)
# arrengleràssem
## Català
### Verb

arrengleràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ràs·sem (5)
# arrengleràssim
## Català
### Verb

arrengleràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ràs·sim (5)
# arrengleréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.səm/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrengleréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·rés·sem (5)
# arrengleréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe.sim/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrengleréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·rés·sim (5)
# arrengléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫe.səm/, occidental /a.reŋˈɡɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrengléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·glés·sem (4)
# arrengléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫe.sim/, occidental /a.reŋˈɡɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrengléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·glés·sim (4)
# arrenguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡe.səm/, occidental /a.reŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gués·sem (4)
# arrenguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡe.sim/, occidental /a.reŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrenguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gués·sim (4)
# arrenquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.səm/, occidental /a.reŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrenquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·qués·sem (4)
# arrepapàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpa.ɾəm/, occidental /a.re.paˈpa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrepapàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrepapar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pa·pà·rem (5)
# arrepapàssem
## Català
### Verb

arrepapàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pa·pàs·sem (5)
# arrepapéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.sim/, occidental /a.re.paˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrepapéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pa·pés·sim (5)
# arrepapéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.səm/, occidental /a.re.paˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrepapéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pa·pés·sem (5)
# arrenquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sim/, occidental /a.reŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrenquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·qués·sim (4)
# arreplegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣa.ɾəm/, occidental /a.re.pɫeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreplegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arreplegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gà·rem (5)
# arreplegàssem
## Català
### Verb

arreplegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gàs·sem (5)
# arreplegàssim
## Català
### Verb

arreplegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gàs·sim (5)
# arreplegueguéssom
## Català
### Verb

arreplegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gue·gués·som (6)
# arrepleguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.səm/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrepleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gués·sem (5)
# arrepleguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pɫəˈɣe.sim/, occidental /a.re.pɫeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrepleguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ple·gués·sim (5)
# arrestàssem
## Català
### Verb

arrestàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tàs·sem (4)
# arrestàssim
## Català
### Verb

arrestàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tàs·sim (4)
# arrestelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.səm/, occidental /a.res.teˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrestelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·te·llés·sem (5)
# arrestellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎa.ɾəm/, occidental /a.res.teˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrestellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrestellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·te·llà·rem (5)
# arrestelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.təˈʎe.sim/, occidental /a.res.teˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrestelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·te·llés·sim (5)
# arrestéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.sim/, occidental /a.resˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tés·sim (4)
# arreüssàrem
## Català
### Verb

arreüssàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arreüssar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreüssar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·üs·sà·rem (5)
# arrestéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.səm/, occidental /a.resˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·res·tés·sem (4)
# arreüssàssem
## Català
### Verb

arreüssàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreüssar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·üs·sàs·sem (5)
# arribàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈβa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

arribàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arribar.
    [Nosaltres] arribéssim, arribéssem, arribàssem, arribàssim o arribàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·bàs·sim (4)
# arribeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ri.βeˈɣe.som/

### Verb

arribeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arribar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] arribéssim, arribéssem, arribàssem, arribàssim o arribàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·be·gués·som (5)
# arriàssim
## Català
### Verb

arriàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·às·sim (4)
# arrigoléssem
## Català
### Verb

arrigoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrigolar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·go·lés·sem (5)
# arriméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.səm/, occidental /a.riˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arriméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·més·sem (4)
# arrigoléssim
## Català
### Verb

arrigoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrigolar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·go·lés·sim (5)
# arriméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.sim/, occidental /a.riˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arriméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·més·sim (4)
# arrinxéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲˈʃe.sim/, occidental /a.riɲˈt͡ʃe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrinxéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrinxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rin·xés·sim (4)
# arriscàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈka.ɾəm/, occidental /a.risˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arriscàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arriscar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·cà·rem (4)
# arrinxéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲˈʃe.səm/, occidental /a.riɲˈt͡ʃe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrinxéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrinxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rin·xés·sem (4)
# arriscàssem
## Català
### Verb

arriscàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·càs·sem (4)
# arriscàssim
## Català
### Verb

arriscàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·càs·sim (4)
# arrisqueguéssom
## Català
### Verb

arrisqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·que·gués·som (5)
# arrisquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.səm/, occidental /a.risˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrisquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·qués·sem (4)
# arrissàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈsa.ɾəm/, occidental /a.riˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrissàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrissar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·sà·rem (4)
# arrisquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.sim/, occidental /a.risˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrisquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·qués·sim (4)
# arrissàssem
## Català
### Verb

arrissàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·sàs·sem (4)
# arrisséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.səm/, occidental /a.riˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·sés·sem (4)
# arrissàssim
## Català
### Verb

arrissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·sàs·sim (4)
# arrisséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.sim/, occidental /a.riˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·sés·sim (4)
# arrocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.ɾəm/ balear /ə.roˈka.ɾəm/, /ə.ruˈka.ɾəm/ Occidental: /a.roˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrocar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·cà·rem (4)
# arrocàssem
## Català
### Verb

arrocàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·càs·sem (4)
# arrocàssim
## Català
### Verb

arrocàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·càs·sim (4)
# arrodoniguérem
## Català
### Verb

arrodoniguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrodonir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ni·gué·rem (6)
# arrodonírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.ɾəm/ balear /ə.ro.ðoˈni.ɾəm/, /ə.ru.ðuˈni.ɾəm/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

arrodonírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrodonir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ní·rem (5)
# arrodoníssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.səm/ balear /ə.ro.ðoˈni.səm/, /ə.ru.ðuˈni.səm/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

arrodoníssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nís·sem (5)
# arrodoniguéssem
## Català
### Verb

arrodoniguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ni·gués·sem (6)
# arrodoníssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.sim/ balear /ə.ro.ðoˈni.sim/, /ə.ru.ðuˈni.sim/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

arrodoníssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nís·sim (5)
# arrogàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa.ɾəm/ balear /ə.roˈɣa.ɾəm/, /ə.ruˈɣa.ɾəm/ Occidental: /a.roˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrogàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrogar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gà·rem (4)
# arrogàssim
## Català
### Verb

arrogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gàs·sim (4)
# arroguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣe.sim/ balear /ə.roˈɣe.sim/, /ə.ruˈɣe.sim/ Occidental: /a.roˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arroguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gués·sim (4)
# arrogàssem
## Català
### Verb

arrogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gàs·sem (4)
# arromançàssim
## Català
### Verb

arromançàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·çàs·sim (5)
# arromançàssem
## Català
### Verb

arromançàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·çàs·sem (5)
# arromancéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈse.səm/ balear /ə.ro.mənˈse.səm/, /ə.ru.mənˈse.səm/ Occidental: /a.ro.manˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arromancéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·cés·sem (5)
# arromançàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsa.ɾəm/ balear /ə.ro.mənˈsa.ɾəm/, /ə.ru.mənˈsa.ɾəm/ Occidental: /a.ro.manˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arromançàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arromançar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·çà·rem (5)
# arromancéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈse.sim/ balear /ə.ro.mənˈse.sim/, /ə.ru.mənˈse.sim/ Occidental: /a.ro.manˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arromancéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·cés·sim (5)
# arromangàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəm/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.ɾəm/, /ə.ru.məŋˈɡa.ɾəm/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arromangàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arromangar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gà·rem (5)
# arromangàssem
## Català
### Verb

arromangàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gàs·sem (5)
# arromangàssim
## Català
### Verb

arromangàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gàs·sim (5)
# arromangueguéssom
## Català
### Verb

arromangueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gue·gués·som (6)
# arromanguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.səm/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.səm/, /ə.ru.məŋˈɡe.səm/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arromanguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gués·sem (5)
# arromanguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.sim/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.sim/, /ə.ru.məŋˈɡe.sim/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arromanguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·man·gués·sim (5)
# arronsàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈsa.ɾəm/ balear /ə.ronˈsa.ɾəm/, /ə.runˈsa.ɾəm/ Occidental: /a.ronˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arronsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arronsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·sà·rem (4)
# arronsàssim
## Català
### Verb

arronsàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·sàs·sim (4)
# arronsàssem
## Català
### Verb

arronsàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·sàs·sem (4)
# arronseguéssom
## Català
### Verb

arronseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·se·gués·som (5)
# arronséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈse.səm/ balear /ə.ronˈse.səm/, /ə.runˈse.səm/ Occidental: /a.ronˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arronséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·sés·sem (4)
# arronséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.runˈse.sim/ balear /ə.ronˈse.sim/, /ə.runˈse.sim/ Occidental: /a.ronˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arronséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arronsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ron·sés·sim (4)
# arropàrem
## Català
### Verb

arropàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arropar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pà·rem (4)
# arropàssem
## Català
### Verb

arropàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pàs·sem (4)
# arropàssim
## Català
### Verb

arropàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pàs·sim (4)
# arropéssem
## Català
### Verb

arropéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pés·sem (4)
* Anagrama: peroràssem
# arroplegueguéssom
## Català
### Verb

arroplegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ple·gue·gués·som (6)
# arropleguéssem
## Català
### Verb

arropleguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ple·gués·sem (5)
# arroquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈke.səm/ balear /ə.roˈke.səm/, /ə.ruˈke.səm/ Occidental: /a.roˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arroquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·qués·sem (4)