OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# contarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈɾa/ balear /kon.təˈɾa/, /kun.təˈɾa/ Occidental: /kon.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

contarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·rà (3)
* Anagrames: acorant, ancorat, cantora, cotnarà, tocaran

## Català antic
### Verb

contarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de contar
# cantora
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈto.ɾə/, occidental /kanˈto.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

cantora f. ‎(plural cantores)
* Forma femenina de cantor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·to·ra (3)
* Anagrames: acorant, ancorat, contara, contarà, cotnarà, tocaran
# tocaran
## Català
### Verb

tocaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ca·ran (3)
* Anagrames: acorant, ancorat, cantora, contara, contarà, cotnarà
# ancorat
## Català
### Verb

ancorat
* Participi masculí singular del verb ancorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·co·rat (3)
* Anagrames: acorant, cantora, contara, contarà, cotnarà, tocaran
# acorant
## Català
### Verb

acorant
* Gerundi del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rant (3)
* Anagrames: ancorat, cantora, contara, contarà, cotnarà, tocaran
# roncava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋˈka.βə/, balear /ruŋˈka.və/ Occidental: /roŋˈka.βa/, /roŋˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

roncava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de roncar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de roncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·ca·va (3)
* Anagrames: conrava, cornava
# cornava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kurˈna.βə/ balear /koɾˈna.və/, /kurˈna.və/ Occidental: nord-occidental /korˈna.βa/ valencià /koɾˈna.va/, /koɾˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cornava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·na·va (3)
* Anagrames: conrava, roncava
# conrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈra.βə/ balear /konˈra.və/, /kunˈra.və/ Occidental: nord-occidental /konˈra.βa/ valencià /konˈra.va/, /konˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

conrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de conrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de conrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ra·va (3)
* Anagrames: cornava, roncava
# cotnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈna.βə/ balear /konˈna.və/, /kunˈna.və/ Occidental: nord-occidental /konˈna.βa/ valencià /konˈna.va/, /konˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cotnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cotnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cotnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cot·na·va (3)
* Anagrames: avocant, cantavo, contava, tancavo
# contava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈta.βə/ balear /konˈta.və/, /kunˈta.və/ Occidental: nord-occidental /konˈta.βa/ valencià /konˈta.va/, /konˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

contava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·va (3)
* Anagrames: avocant, cantavo, cotnava, tancavo

## Català antic
### Verb

contava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de contar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de contar
# tancavo
## Català
### Verb

tancavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tan·ca·vo (3)
* Anagrames: avocant, cantavo, contava, cotnava
# cantavo
## Català
### Verb

cantavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta·vo (3)
* Anagrames: avocant, contava, cotnava, tancavo

## Italià
### Verb

cantavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de cantare
# avocant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈkan/ balear /ə.voˈkant/, /ə.vuˈkan/ Occidental: nord-occidental /a.βoˈkan/ valencià /a.voˈkant/, /a.βoˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

avocant
* Gerundi del verb avocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vo·cant (3)
* Anagrames: cantavo, contava, cotnava, tancavo
# copara
## Català
### Verb

copara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb copar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb copar.

#### Variants

* [1] copés, copàs
* [2] copés, copàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pa·ra (3)
* Anagrames: acopar, aparco, apocar
# coparà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.pəˈɾa/ balear /ko.pəˈɾa/, /ku.pəˈɾa/ Occidental: /ko.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

coparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de copar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pa·rà (3)
* Anagrames: acopar, aparco, apocar
# aparco
## Català
### Verb

aparco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·co (3)
* Anagrames: acopar, apocar, copara, coparà
# apocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈka/ balear /ə.poˈka/, /ə.puˈka/ Occidental: nord-occidental /a.poˈka/ valencià /a.poˈkaɾ/, /a.poˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apocà
   * Etimologia: Del prefix a- i poc.

### Verb

apocar trans., pron. ‎(pronominal apocar-se)
* Disminuir a poca cosa.
* (pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apoco, apoca, apoquem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: shorten $^{(en)}$
* Castellà: apocar $^{(es)}$
* Anglès: humble $^{(en)}$
* Castellà: apocarse $^{(es)}$
* Francès: s'abaisser $^{(fr)}$, s'effrayer $^{(fr)}$
* Italià: umiliarsi $^{(it)}$, abbassarsi $^{(it)}$
* Llatí: sese abjicere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·car (3)
* Anagrames: acopar, aparco, copara, coparà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# acopar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈpa/ balear /ə.koˈpa/, /ə.kuˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.koˈpa/ valencià /a.koˈpaɾ/, /a.koˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acopà
   * Etimologia: Del prefix a- i copa.

### Verb

acopar trans., pron. ‎(pronominal acopar-se)
* Fer de manera que les plantes facin copa.
* Donar la forma còncava necessària per encaixar en un lloc convex.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acopo, acopa, acopem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Castellà: acopar $^{(es)}$, repollar $^{(es)}$
* Francès: pommer $^{(fr)}$
* Italià: capitozzare $^{(it)}$
* Castellà: acopar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·par (3)
* Anagrames: aparco, apocar, copara, coparà

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koˈpaɾ/
       Americà: alt /a.k(o)ˈpaɾ/, baix /a.koˈpaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acopar trans., intr. ‎(present acopo, passat acopé, futur acoparé)
* acopar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·par (3)
# copsara
## Català
### Verb

copsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb copsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb copsar.

#### Variants

* [1] copsés, copsàs
* [2] copsés, copsàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cop·sa·ra (3)
* Anagrama: coparàs
# copsarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kup.səˈɾa/ balear /kop.səˈɾa/, /kup.səˈɾa/ Occidental: /kop.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

copsarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de copsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cop·sa·rà (3)
* Anagrama: coparàs
# coparàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.pəˈɾas/ balear /ko.pəˈɾas/, /ku.pəˈɾas/ Occidental: /ko.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

coparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de copar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pa·ràs (3)
* Anagrames: copsara, copsarà
# capota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəˈpɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /kaˈpɔ.ta/ valencià /kaˈpɔ.ta/, /kaˈpɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta
   * Etimologia: De capot, segle XVII.

### Nom

capota f. ‎(plural capotes)
* Capell lleuger de dona.
* Coberta lleugera d’alguns vehicles.

#### Derivats

* encapotar

#### Traduccions

* Anglès: bonnet $^{(en)}$
* Castellà: capota $^{(es)}$ f.
* Francès: capote $^{(fr)}$ f.
* Italià: cappotta $^{(it)}$ f.
* Anglès: hood $^{(en)}$
* Castellà: capota $^{(es)}$ f.
* Francès: capote $^{(fr)}$ f.
* Italià: mantice $^{(it)}$ m.

### Verb

capota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de capotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb capotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·po·ta (3)
* Anagrames: acapto, acopat, apocat, patacó

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# capotà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.puˈta/ balear /kə.poˈta/, /kə.puˈta/ Occidental: /ka.poˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

capotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de capotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·po·tà (3)
* Anagrames: acapto, acopat, apocat, patacó
# patacó
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.təˈko/, occidental /pa.taˈko/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De patac i el sufix -ó, segle XX.

### Nom

patacó m. ‎(plural patacons)
* Antiga moneda d'una unça retallada amb tisores.
* (en plural) diners
* Cartolina de forma normalment rodona utilitzada per jugar al joc de patacons.
* (empordanès) Cosa mal feta.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ta·có (3)
* Anagrames: acapto, acopat, apocat, capota, capotà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acapto
## Català
### Verb

acapto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acaptar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acaptar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·to (3)
* Anagrames: acopat, apocat, capota, capotà, patacó
# apocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈkat/ balear /ə.poˈkat/, /ə.puˈkat/ Occidental: /a.poˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

apocat
* Participi masculí singular del verb apocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·cat (3)
* Anagrames: acapto, acopat, capota, capotà, patacó
# acopat
## Català
### Verb

acopat
* Participi masculí singular del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pat (3)
* Anagrames: acapto, apocat, capota, capotà, patacó
# copava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈpa.βə/ balear /koˈpa.və/, /kuˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /koˈpa.βa/ valencià /koˈpa.va/, /koˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

copava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de copar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de copar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pa·va (3)
* Anagrama: capavo
# capavo
## Català
### Verb

capavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de capar.

#### Variants

* capàieu, capàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pa·vo (3)
* Anagrama: copava
# roscara
## Català
### Verb

roscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb roscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb roscar.

#### Variants

* [1] rosqués, roscàs
* [2] rosqués, roscàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ca·ra (3)
* Anagrama: arrocàs
# roscarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.kəˈɾa/ balear /ros.kəˈɾa/, /rus.kəˈɾa/ Occidental: /ros.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

roscarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de roscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ca·rà (3)
* Anagrama: arrocàs
# arrocàs
## Català
### Verb

arrocàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·càs (3)
* Anagrames: roscara, roscarà
# toscaràs
## Català
### Verb

toscaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de toscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·ca·ràs (3)
* Anagrama: costaràs
# costaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kus.təˈɾas/ balear /kos.təˈɾas/, /kus.təˈɾas/ Occidental: /kos.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

costaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de costar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ràs (3)
* Anagrama: toscaràs
# toscara
## Català
### Verb

toscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb toscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb toscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·ca·ra (3)
* Anagrames: acorats, acostar, atracos, costara, costarà, tocaràs
# toscarà
## Català
### Verb

toscarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de toscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·ca·rà (3)
* Anagrames: acorats, acostar, atracos, costara, costarà, tocaràs
# costara
## Català
### Verb

costara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb costar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb costar.

#### Variants

* [1] costessi, costessa, costeguessa, costés, costàs
* [2] costessi, costegués, costés, costàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ra (3)
* Anagrames: acorats, acostar, atracos, tocaràs, toscara, toscarà
# costarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kus.təˈɾa/ balear /kos.təˈɾa/, /kus.təˈɾa/ Occidental: /kos.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

costarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de costar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·rà (3)
* Anagrames: acorats, acostar, atracos, tocaràs, toscara, toscarà
# tocaràs
## Català
### Verb

tocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ca·ràs (3)
* Anagrames: acorats, acostar, atracos, costara, costarà, toscara, toscarà
# atracos
## Català
### Verb

atracos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·cos (3)
* Anagrames: acorats, acostar, costara, costarà, tocaràs, toscara, toscarà
# acorats
## Català
### Verb

acorats
* Participi masculí plural del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rats (3)
* Anagrames: acostar, atracos, costara, costarà, tocaràs, toscara, toscarà
# toscava
## Català
### Verb

toscava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de toscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de toscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·ca·va (3)
* Anagrames: avocats, costava
# costava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kusˈta.βə/ balear /kosˈta.və/, /kusˈta.və/ Occidental: nord-occidental /kosˈta.βa/ valencià /kosˈta.va/, /kosˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

costava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de costar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de costar.

#### Variants

* [1] costavi, costaia
* [2] costaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·va (3)
* Anagrames: avocats, toscava
# avocats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈkats/ balear /ə.voˈkats/, /ə.vuˈkats/ Occidental: nord-occidental /a.βoˈkats/ valencià /a.voˈkats/, /a.βoˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

avocats
* Participi masculí plural del verb avocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vo·cats (3)
* Anagrames: costava, toscava

## Francès

   * Pronúncia: /a.vɔˈka/ àudio

### Nom

avocats m. pl.
* forma plural de avocat ‎(«advocats o alvocats»)

## Occità

   * Pronúncia: /a.βuˈkats/

### Nom

avocats m. pl.
* forma plural de avocat
# carra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈka.rə/, occidental /ˈka.ra/
   * Rimes: -ara

### Verb

carra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de carrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ra (2)
* Anagrames: arcar, carar
# carrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈra/, occidental /kaˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

carrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rà (2)
* Anagrames: arcar, carar
# arcar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ərˈka/ Occidental: nord-occidental /arˈka/ valencià /aɾˈkaɾ/, /aɾˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arcà
   * Etimologia: De arc.

### Verb

arcar trans., pron. ‎(pronominal arcar-se)
* arquejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arco, arca, arquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·car (2)
* Anagrames: carar, carra, carrà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# carar
## Català

   * Pronúncia: valencià /kaˈɾaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De cara i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

carar trans., pron. ‎(pronominal carar-se)
* (valencià, pastisseria) glaçar, ensucrar
* (pronominal, el Pinós) Entrevistar-se, especialment els pares de dos festejants per a demanar la mà de la noia.

#### Derivats

* carat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rar (2)
* Anagrames: arcar, carra, carrà

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, Termcat
# castrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəsˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /kasˈtɾa/ valencià /kasˈtɾaɾ/, /kasˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: castrà
   * Etimologia: Del llatí castrāre, segle XIII.

### Verb

castrar trans.
* Extirpar els òrgans reproductors.
* esterilitzar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: castro, castra, castrem

#### Sinònims

* capar, crestar, emascular, sanar

#### Traduccions

* Alemany: kastrieren $^{(de)}$
* Anglès: castrate $^{(en)}$
* Castellà: castrar $^{(es)}$
* Francès: castrer $^{(fr)}$
* Italià: castrare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·trar (2)
* Anagrama: carrats

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# carrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈrats/, occidental /kaˈrats/
   * Rimes: -ats

### Verb

carrats
* Participi masculí plural del verb carrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rats (2)
* Anagrama: castrar
# actuàs
## Català
### Verb

actuàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·às (3)
* Anagrames: acusat, aücats, cataus, causat, tascau
# cataus
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈtaws/, occidental /kaˈtaws/
   * Rimes: -aws

### Nom

cataus m. pl.
* Forma plural de catau.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·taus (2)
* Anagrames: actuàs, acusat, aücats, causat, tascau
# causat
## Català
### Verb

causat
* Participi masculí singular del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sat (2)
* Anagrames: actuàs, acusat, aücats, cataus, tascau
# tascau
## Català
### Verb

tascau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tascar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tascar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tas·cau (2)
* Anagrames: actuàs, acusat, aücats, cataus, causat
# cauta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkaw.tə/, occidental /ˈkaw.ta/
   * Rimes: -awta

### Adjectiu

cauta f. ‎(plural cautes)
* Forma femenina de caut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ta (2)
* Anagrames: actua, actuà, aücat, catau, tacau
# actua
## Català

   * Pronúncia: oriental /əkˈtu.ə/, occidental /akˈtu.a/
   * Rimes: -ua

### Verb

actua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de actuar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a (3)
* Anagrames: aücat, catau, cauta, tacau
# actuà
## Català
### Verb

actuà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·à (3)
* Anagrames: aücat, catau, cauta, tacau
# tacau
## Català
### Verb

tacau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tacar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·cau (2)
* Anagrames: actua, actuà, aücat, catau, cauta
# catau
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈtaw/, occidental /kaˈtaw/
   * Rimes: -aw
   * Etimologia: Combinació de cau i cacau, segle XIX.

### Nom

catau m. ‎(plural cataus)
* Cau, amagatall (especialment d'un animal).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·tau (2)
* Anagrames: actua, actuà, aücat, cauta, tacau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vàcua
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈba.ku.ə/, balear /ˈva.ku.ə/ Occidental: nord-occidental /ˈba.ku.a/ valencià /ˈva.ku.a/, /ˈba.ku.a/

### Adjectiu

vàcua f. ‎(plural vàcues)
* Forma femenina de vacu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: và·cu·a (3)
* Anagrames: ucava, vacau
# ucava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈka.βə/, balear /uˈka.və/ Occidental: /uˈka.βa/, /uˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

ucava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ucar.

#### Sinònims

Variants: aücava, ahucava, hucava

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ca·va (3)
* Anagrames: vacau, vàcua
# vacau
## Català
### Verb

vacau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vacar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cau (2)
* Anagrames: ucava, vàcua
# desenfrenada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fɾəˈna.ðə/, occidental /de.zeɱ.fɾeˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desenfrenada
* Participi femení singular del verb desenfrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fre·na·da (5)
* Anagrama: desenfadaren
# desenfadaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fəˈða.ɾən/, occidental /de.zeɱ.faˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desenfadaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desenfadar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenfadar.

#### Variants

* [2] desenfadessin, desenfadessen, desenfadassin, desenfadassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·ren (5)
* Anagrama: desenfrenada
# desenfadar-se
## Català
### Verb

desenfadar-se
* Forma pronominal de desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·dar·se (5)
* Anagrama: desenfadares
# desenfadares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fəˈða.ɾəs/, occidental /de.zeɱ.faˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desenfadares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desenfadar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenfadar.

#### Variants

* [2] desenfadessis, desenfadesses, desenfadassis, desenfadasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·res (5)
* Anagrama: desenfadar-se