OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# humitegeu
## Català
### Verb

humitegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de humitejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb humitejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb humitejar.
# humitegin
## Català
### Verb

humitegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb humitejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb humitejar.
# humitegessen
## Català
### Verb

humitegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegessin
## Català
### Verb

humitegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegessis
## Català
### Verb

humitegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.miˈtɛ.ʒi/ balear /u.miˈtə.ʒi/, /u.miˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /u.miˈte.ʒi/, valencià /u.miˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

humitegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de humitejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb humitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb humitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb humitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·te·gi (4)
* Anagrama: humiteig
# humiteges
## Català
### Verb

humiteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de humitejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegesses
## Català
### Verb

humitegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegessi
## Català
### Verb

humitegessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# humitegessa
## Català
### Verb

humitegessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humitejar.
# hemodialitzo
## Català
### Verb

hemodialitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hemodialitzar.
# hemodialitzà
## Català
### Verb

hemodialitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de hemodialitzar.
# hemodialitzàssem
## Català
### Verb

hemodialitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàsseu
## Català
### Verb

hemodialitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàssim
## Català
### Verb

hemodialitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàreu
## Català
### Verb

hemodialitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de hemodialitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàssiu
## Català
### Verb

hemodialitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàrem
## Català
### Verb

hemodialitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de hemodialitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzàs
## Català
### Verb

hemodialitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# hemodialitzis
## Català
### Verb

hemodialitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hemodialitzar.
# improvisaríeu
## Català
### Verb

improvisaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de improvisar.
# improvisarives
## Català
### Verb

improvisarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de improvisar.
# improvisarà
## Català
### Verb

improvisarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de improvisar.
# improvisariva
## Català
### Verb

improvisariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de improvisar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de improvisar.
# improvisariven
## Català
### Verb

improvisariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de improvisar.
# improvisaràs
## Català
### Verb

improvisaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de improvisar.
# improvisaré
## Català
### Verb

improvisaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de improvisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·vi·sa·ré (5)
* Anagrama: improvaries

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾo.βi.saˈɾe\
       Americà: alt /im.pɾo.b(i).saˈɾe/, baix \im.pɾo.βi.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

improvisaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb improvisar
# improvisaríveu
## Català
### Verb

improvisaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de improvisar.
# impedesquen
## Català
### Verb

impedesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedisquem
# impedes
## Anglès
### Verb

impedes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de impede
# impedesc
## Català
### Verb

impedesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impedir.
# impedesques
## Català
### Verb

impedesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impedir.
# impedesca
## Català
### Verb

impedesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impedir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impedir.
# homosexualo
## Romanès
### Nom

homosexualo
* vocatiu singular de homosexuală
# homosexualitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ balear /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/, /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ Occidental: /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix homo- i sexualitat, equivalent a homosexual i el sufix -itat, segle XX.

### Nom

homosexualitat f. ‎(plural homosexualitats)
* Qualitat o condició d'homosexual.

#### Sinònims

* homosexualisme

#### Antònims

* heterosexualitat

#### Hipònims

* lesbianisme (femení)

#### Traduccions

* Alemany: Homosexualität $^{(de)}$ f.
* Anglès: homosexuality $^{(en)}$
* Àrab: لِوَاطٌ $^{(ar)}$ m.
* Aragonès: homosexualidat $^{(an)}$ f.
* Asturià: homosexualidá $^{(ast)}$ f.
* Basc: homosexualitate $^{(eu)}$ inan.
* Búlgar: хомосексуали́зъм $^{(bg)}$ m. ‎(khomosseksualízam), хомосексуа́лност $^{(bg)}$ f. ‎(khomosseksuàlnost)
* Castellà: homosexualidad $^{(es)}$ f., homosexualismo $^{(es)}$ m.
* Coreà: 동성애 $^{(ko)}$ ‎(dongseong-ae)
* Danès: homoseksualitet $^{(da)}$
* Francès: homosexualité $^{(fr)}$ f.
* Gallec: homosexualidade $^{(gl)}$ f.
* Hongarès: homoszexualitás $^{(hu)}$
* Italià: omosessualità $^{(it)}$ f.
* Japonès: 同性愛 $^{(ja)}$
* Lituà: homoseksualumas $^{(lt)}$ ?
* Occità: omosexualitat $^{(oc)}$ f.
* Polonès: homoseksualizm $^{(pl)}$ ?
* Portuguès: homosexualidade $^{(pt)}$ f.
* Romanès: homosexualitate $^{(ro)}$ ?
* Rus: гомосексуальность $^{(ru)}$ f. inan. ‎(gomosseksualnost), гомосексуализм $^{(ru)}$ m. inan. ‎(gomosseksualizm)
* Serbocroat: homoseksualnost $^{(sh)}$ f. (llatí)
* Sicilià: omosessualità $^{(scn)}$ f.
* Suec: homosexualitet $^{(sv)}$ c.
* Xinès: 同性恋 $^{(zh)}$ ‎(tóngxìngliàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·mo·se·xu·a·li·tat (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# homosexualitats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtats/ balear /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtats/, /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtats/ Occidental: /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

homosexualitats f. pl.
* Forma plural de homosexualitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·mo·se·xu·a·li·tats (7)
# homosexualule
## Romanès
### Nom

homosexualule
* vocatiu singular de homosexual
# homosexualilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

homosexualilor
* genitiu i datiu definit plural de homosexual
* vocatiu plural de homosexual
# homosexualului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

homosexualului
* genitiu i datiu definit singular de homosexual
# homosexualitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ balear /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/, /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈd͡za/ valencià /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈzaɾ/, /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De homosexual i el sufix -itzar, segle XXI.

### Verb

homosexualitzar trans.
* Fer esdevenir homosexual.
    «Tot inclina a pensar, doncs, que l’amistat és fonamentalment assexuada tant com duradora, és a dir, immune a les tempestes de l’amor-passió amb base sexual. Si la teorització pseudo-científica intenta homosexualitzar l’amistat, el que fa és confondre-la amb l’amor sexual que se suposa que apareix entre gent del mateix sexe. Tan bon punt uns amics deriven cap a la relació homosexual, deixen de ser amics per a transformar-se en amants biològicament anormals segons la pulsió expansiva de la TCEE.» (Alfred Badia Gabarró, «La certesa i l'ideal: una filosofia personal i transferible», pàg. 138, Anuari de la Societat Catalana de Filosofia, 2009)
    «Hem trobat diverses ocasions en què la resposta davant d’un insult o d’un assetjament continuat és agredir l’agressor. Cal remarcar que en aquests casos la resposta reprodueix la lògica sexista: la victòria és feminitzar o homosexualitzar l’agressor. És a dir, el gai, la lesbiana o la persona trans verbalitza la seva satisfacció en sentir que han deixat l’agressor ‘degradat’ com una dona o un ‘maricón’.» (Gerard Coll-Planas, Gemma Bustamante i Senabre, i Miquel Missé i Sánchez, «Transitant per les fronteres del gènere: Estratègies, trajectòries i aportacions de joves trans, lesbianes i gais», Generalitat de Catalunya, abr. 2009, ISBN 9788439379836)
* (pronominal) Esdevenir homosexual.
    «Aquesta convicció apocalíptica ha travessat els segles i ha trobat el marc ideal per manifestar-se amb la màxima intensitat a partir dels efectes de la sida entre la població homosexual. [...] fins al punt que la visibilitat de la pandèmia es va homosexualitzar amb les primeres denominacions clíniques als Estats Units: Gay-related Immunodeficiency (GRID) (immunodeficiència relacionada amb els gais), Wrath of God Syndrome (WOGS) (síndrome de la ira de Déu), o càncer gai.» (Raül David Martínez Gili i Elisabet Velázquez Mata, «La construcció identitària del malalt de sida en Tallats de lluna, de Maria-Antònia Oliver», pàg. 258, 2004)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: homosexualitzo, homosexualitza, homosexualitzem

#### Antònims

* deshomosexualitzar
* heterosexualitzar

#### Hipònims

* lesbianitzar

#### Traduccions

* Alemany: homosexualisieren $^{(de)}$
* Anglès: homosexualize $^{(en)}$, homosexualise $^{(en)}$ (britànic), make gay $^{(en)}$
* Castellà: homosexualizar $^{(es)}$
* Esperanto: samseksamigi $^{(eo)}$
* Francès: homosexualiser $^{(fr)}$
* Gallec: homosexualizar $^{(gl)}$
* Italià: omosessualizzare $^{(it)}$
* Portuguès: homossexualizar $^{(pt)}$
* Serbocroat: homoseksualizirati $^{(sh)}$ (llatí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·mo·se·xu·a·lit·zar (7)
# homosexualtzat
## Basc
### Nom

homosexualtzat
* prolatiu indefinit de homosexual
# homosexualul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

homosexualul
* nominatiu i acusatiu definit singular de homosexual
# humoreren
## Basc
### Nom

humoreren
* genitiu indefinit de humore
# humorerentzat
## Basc
### Nom

humorerentzat
* benefactiu indefinit de humore
# humoretako
## Basc
### Nom

humoretako
* genitiu locatiu indefinit de humore
# humoreraino
## Basc
### Nom

humoreraino
* terminatiu definit singular de humore
# humorerantz
## Basc
### Nom

humorerantz
* al·latiu direccional definit singular de humore
# humoreri
## Basc
### Nom

humoreri
* datiu indefinit de humore
# humoretan
## Basc
### Nom

humoretan
* inessiu indefinit de humore
# humorerengatik
## Basc
### Nom

humorerengatik
* causal indefinit de humore
# humorerik
## Basc
### Nom

humorerik
* partitiu indefinit de humore
# humorerekin
## Basc
### Nom

humorerekin
* comitatiu indefinit de humore
# homologui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.muˈɫɔ.ɣi/ balear /o.moˈɫɔ.ɣi/, /u.muˈɫɔ.ɣi/ Occidental: /o.moˈɫɔ.ɣi/
   * Rimes: -ɔɡi

### Verb

homologui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de homologar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb homologar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb homologar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb homologar.
# homologuessis
## Català
### Verb

homologuessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
# homologués
## Català
### Verb

homologués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
# homologuesses
## Català
### Verb

homologuesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
# homologuessin
## Català
### Verb

homologuessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
# homologuin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.muˈɫɔ.ɣin/ balear /o.moˈɫɔ.ɣin/, /u.muˈɫɔ.ɣin/ Occidental: /o.moˈɫɔ.ɣin/
   * Rimes: -ɔɡin

### Verb

homologuin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb homologar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb homologar.
# homologué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \o.mo.loˈɣe\
       Americà: alt /o.mo.loˈɡe/, baix \o.mo.loˈɣe\
   * Rimes: -e

### Verb

homologué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb homologar
# homologuessen
## Català
### Verb

homologuessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb homologar.
# homologueu
## Català
### Verb

homologueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de homologar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb homologar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb homologar.
# homologuis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.muˈɫɔ.ɣis/ balear /o.moˈɫɔ.ɣis/, /u.muˈɫɔ.ɣis/ Occidental: /o.moˈɫɔ.ɣis/
   * Rimes: -ɔɡis

### Verb

homologuis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb homologar.
# incendieguesses
## Català
### Verb

incendieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendien
## Català
### Verb

incendien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incendiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incendiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incendiar.
# incendieguem
## Català
### Verb

incendieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb incendiar.
# incendieguéssou
## Català
### Verb

incendieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendieguessen
## Català
### Verb

incendieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiegueu
## Català
### Verb

incendiegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiegués
## Català
### Verb

incendiegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendieguessa
## Català
### Verb

incendieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendieguéssom
## Català
### Verb

incendieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incineràssim
## Català
### Verb

incineràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ne·ràs·sim (5)
* Anagrama: incriminessa
# incineràrem
## Català
### Verb

incineràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incinerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incineràreu
## Català
### Verb

incineràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incinerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incinerà
## Català
### Verb

incinerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de incinerar.
# incineràieu
## Català
### Verb

incineràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incinerar.
# incineràssiu
## Català
### Verb

incineràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incineràsseu
## Català
### Verb

incineràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incineràs
## Català
### Verb

incineràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incineràssem
## Català
### Verb

incineràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# immatricularia
## Català
### Verb

immatricularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de immatricular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immatricular.
# immatricularàs
## Català
### Verb

immatricularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de immatricular.
# immatriculareu
## Català
### Verb

immatriculareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de immatricular.
# immatricularien
## Català
### Verb

immatricularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immatricular.
# immatriculassen
## Català
### Verb

immatriculassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immatricular.
# immatricularà
## Català
### Verb

immatricularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de immatricular.
# immatricularé
## Català
### Verb

immatricularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de immatricular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·tri·cu·la·ré (6)
* Anagrama: matricularíem
# immatricularíeu
## Català
### Verb

immatricularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de immatricular.
# immatricularies
## Català
### Verb

immatricularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de immatricular.
# immaginatevi
## Italià
### Verb

immaginatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de immaginarsi
# immaginatesi
## Italià
### Verb

immaginatesi
* participi passat femení plural de immaginarsi
# immaginassi
## Italià
### Verb

immaginassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
# immaginata
## Italià
### Verb

immaginata
* participi passat femení singular de immaginare
# immaginatasi
## Italià
### Verb

immaginatasi
* participi passat femení singular de immaginarsi
# immaginate
## Italià
### Verb

immaginate
* participi passat femení plural de immaginare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de immaginare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de immaginare
# immaginaste
## Italià
### Verb

immaginaste
* segona persona plural (voi) del passat de immaginare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
# immaginasti
## Italià
### Verb

immaginasti
* segona persona singular (tu) del passat de immaginare
# immaginassero
## Italià
### Verb

immaginassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
# immaginassimo
## Italià
### Verb

immaginassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de immaginare
# indemnitzaríveu
## Català
### Verb

indemnitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzaríeu
## Català
### Verb

indemnitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indemnitzar.
# indemnitzasses
## Català
### Verb

indemnitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzassin
## Català
### Verb

indemnitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzassen
## Català
### Verb

indemnitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzassis
## Català
### Verb

indemnitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# honour
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

honour ‎(plural honours)
* honor, honra

### Verb

honour ‎(3a persona singular present honours, gerundi honouring, passat i participi honoured)
* honrar, homenatjar
# honoured
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

honoured
* passat i participi de honour
# honours
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

honours
* forma plural de honour

### Verb

honours
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de honour
# honoríficos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.noˈɾi.fi.kos/, meridional /o.noˈɾi.fi.koh/
       Americà: alt /o.noˈɾi.fi.k(o)s/, baix /o.noˈɾi.fi.koh/, austral /o.noˈɾi.fi.kos/
   * Rimes: -ifikos

### Adjectiu

honoríficos m. pl.
* forma plural de honorífico (honorífics)
# honouring
## Anglès
### Verb

honouring
* gerundi de honour
# honourably
## Anglès

   * Etimologia: De honourable i el sufix -ly.

### Adverbi

honourably ‎(comparatiu more honourably, superlatiu most honourably)
* honorablement

#### Variants

* honorably (EUA)
# honos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhɔ.noːs/

### Nom

honōs m. ‎(genitiu honōris)
* (llatí arcaic) honor

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | honōs | honōrēs |
| Vocatiu | honōs | honōrēs |
| Acusatiu | honōrem | honōrēs |
| Genitiu | honōris | honōrum |
| Datiu | honōrī | honōribus |
| Ablatiu | honōre | honōribus |

#### Variants

* honor
# honorífico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.noˈɾi.fi.ko/
       Americà: alt /o.noˈɾi.fi.k(o)/, baix /o.noˈɾi.fi.ko/
   * Rimes: -ifiko

### Adjectiu

honorífico m. ‎(femení honorífica, plural masculí honoríficos, plural femení honoríficas)
* honorífic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·no·rí·fi·co (5)
# incoerenti
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.ko.eˈrɛn.ti/

### Adjectiu

incoerenti inv. pl.
* forma plural de incoerente
# incoessin
## Català
### Verb

incoessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incoar.