OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alóxicu
## Asturià

   * Etimologia: Del prefix a- i lóxicu.

### Adjectiu

alóxicu m. ‎(femení alóxica, plural alóxicos, plural femení alóxiques, neutre alóxico)
* alògic
# amaino
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.nu/, occidental /aˈmaj.no/

### Verb

amaino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amainar.
    [Jo] amaino, amaine, amaín o amaini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que jo] amaino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] amaini o amaine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que ell/ella/vostè] amaino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] amaini o amaine.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·no (3)
* Anagrames: amoïna, amoïnà

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈmai.no/
   * Rimes: -aino

### Verb

amaino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb amainar
# amainàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈna.ɾəm/, occidental /a.majˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amainàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amainar.
    [Nosaltres] amainàrem o vam/vàrem amainar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    Forma valenciana: [nosaltres] amainéssim, amainéssem, amainàssem, amainàssim o amainàrem.
# amainàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

amainàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Jo] amainés, amainàs o amainara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Ell/ella/vostè] amainés, amainàs o amainara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·nàs (3)
* Anagrama: amansia
# amainis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.nis/, occidental /aˈmaj.nis/

### Verb

amainis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que tu] amainis o amaines; [tu] no amainis o amaines.
# amainàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈna.səw/, occidental /a.majˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

amainàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Vosaltres/vós] amainéssiu, amainésseu, amainàsseu, amainàssiu o amainàreu.
# amainàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈna.səm/, occidental /a.majˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

amainàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    [Nosaltres] amainéssim, amainéssem, amainàssem, amainàssim o amainàrem.
# amaini
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.ni/

### Verb

amaini
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amainar.
    Forma septentrional: [jo] amaino, amaine, amaín o amaini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que jo] amaini o amaine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que ell/ella/vostè] amaini o amaine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amaini o amaine [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·ni (3)
* Anagrama: minaia
# amainin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmaj.nin/, occidental /aˈmaj.nin/

### Verb

amainin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amainar.
    [Que ells/elles/vostès] amainin o amainen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amainar.
    Amainin o amainen [ells/elles/vostès].
# amainà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈna/, occidental /a.majˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: amainar

### Verb

amainà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amainar.
    [Ell/ella/vostè] amainà o va amainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·nà (3)
* Anagrames: amania, manaia
# amainàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məjˈna.ɾəw/, occidental /a.majˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amainàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amainar.
    [Vosaltres/vós] amainàreu o vau/vàreu amainar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amainar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] amainéssiu, amainésseu, amainàsseu, amainàssiu o amainàreu.
# aliolitan
## Basc
### Nom

aliolitan
* inessiu indefinit de alioli
# aliolitaraino
## Basc
### Nom

aliolitaraino
* terminatiu indefinit de alioli
# aliolitatik
## Basc
### Nom

aliolitatik
* ablatiu indefinit de alioli
# aliolitik
## Basc
### Nom

aliolitik
* ablatiu definit singular de alioli
# aliolirik
## Basc
### Nom

aliolirik
* partitiu indefinit de alioli
# aliolitzat
## Basc
### Nom

aliolitzat
* prolatiu indefinit de alioli
# aliolitara
## Basc
### Nom

aliolitara
* al·latiu indefinit de alioli
# aliolitarantz
## Basc
### Nom

aliolitarantz
* al·latiu direccional indefinit de alioli
# aliolitako
## Basc
### Nom

aliolitako
* genitiu locatiu indefinit de alioli
# aliolis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈljo.lis/, meridional /aˈljo.lih/
       Americà: alt /aˈljo.l(i)s/, baix /aˈljo.lih/, austral /aˈljo.lis/
   * Rimes: -olis

### Nom

aliolis m. pl.
* forma plural de alioli
# alumnas aprobadas
## Castellà
### Nom

alumnas aprobadas f. pl.
* forma plural de alumna aprobada
# alumnas de incorporación tardía
## Castellà
### Nom

alumnas de incorporación tardía f. pl.
* forma plural de alumna de incorporación tardía
# alumna suspendida
## Castellà
### Nom

alumna suspendida f. ‎(plural alumnas suspendidas)
* forma femenina de alumno suspendido
# alumna repetidora
## Català
### Nom

alumna repetidora f. ‎(plural alumnes repetidores)
* Forma femenina de alumne repetidor.

## Castellà
### Nom

alumna repetidora f. ‎(plural alumnas repetidoras)
* forma femenina de alumno repetidor
# alumna suspesa
## Català
### Nom

alumna suspesa f. ‎(plural alumnes suspeses)
* Forma femenina de alumne suspès.
# alumnado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.lumˈna.ðo\, meridional \a.lumˈna.(ð)o\
       Americà: alt /a.lumˈna.do/, baix \a.lumˈna.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

alumnado m. ‎(plural alumnados)
* alumnat

#### Sinònims

* estudiantado

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·na·do (4)

### Vegeu també

* alumnado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# alumna oyente
## Castellà
### Nom

alumna oyente f. ‎(plural alumnas oyentes)
* forma femenina de alumno oyente
# alumnas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈlum.nas/, meridional /aˈlum.nah/
       Americà: alt /aˈlum.n(a)s/, baix /aˈlum.nah/, austral /aˈlum.nas/
   * Rimes: -umnas

### Nom

alumnas f. pl.
* forma plural de alumna

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·nas (3)

## Gallec
### Nom

alumnas f. pl.
* forma plural de alumna

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lum·nas (3)
# alumnas con necesidades educativas especiales
## Castellà
### Nom

alumnas con necesidades educativas especiales f. pl.
* forma plural de alumna con necesidades educativas especiales
# alumnados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.lumˈna.ðos\, meridional \a.lumˈna.(ð)oh\
       Americà: alt /a.lumˈna.d(o)s/, baix \a.lumˈna.ðoh\, austral \a.lumˈna.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

alumnados m. pl.
* forma plural de alumnado
# alarmàsseu
## Català
### Verb

alarmàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmàssiu
## Català
### Verb

alarmàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫərˈma.ɾəw/, occidental /a.ɫaɾˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alarmàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alarmar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmàs
## Català
### Verb

alarmàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmàssem
## Català
### Verb

alarmàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmàssim
## Català
### Verb

alarmàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmé
## Castellà

   * Pronúncia: /a.laɾˈme/
   * Rimes: -e

### Verb

alarmé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb alarmar
# alarmàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫərˈma.βəw/, balear /ə.ɫəɾˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫarˈma.βew/ valencià /a.ɫaɾˈma.vew/, /a.ɫaɾˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alarmàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·mà·veu (4)
* Anagrames: avaluarem, avaluàrem
# alarmàvom
## Català
### Verb

alarmàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·mà·vom (4)
* Anagrama: marmolava
# alleugera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎəwˈʒe.ɾə/ Occidental: nord-occidental /a.ʎewˈʒe.ɾa/, valencià /a.ʎewˈd͡ʒe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

alleugera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alleugerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alleugerar.

#### Sinònims

* alleugereix, alleugerix

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·ra (4)
* Anagrames: al·legareu, al·legàreu
# alleugeraies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎew.ʒeˈɾa.jes/

### Verb

alleugeraies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] alleugeraves.
# alleugerament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈmen/ balear /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈment/, /ə.ʎəw.ʒə.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈmen/ valencià /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈment/, /a.ʎew.d͡ʒe.ɾaˈmen/
   * Etimologia: De alleugerar i el sufix -ment.

### Nom

alleugerament m. ‎(plural alleugeraments)
* (arcaisme) Forma alternativa de alleugeriment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·ra·ment (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# alleugeraia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎew.ʒeˈɾa.jɛ/, /a.ʎew.ʒeˈɾa.je/

### Verb

alleugeraia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] alleugerava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] alleugerava.
# alleugen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎew.ʒən/, occidental /aˈʎew.d͡ʒen/

### Verb

alleugen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alleujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alleujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alleujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·gen (3)
* Anagrames: al·leguen, llanegeu, llenegau
# alleugeraien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎew.ʒeˈɾa.jen/

### Verb

alleugeraien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] alleugeraven.
# alleugeram
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾam/
   * Rimes: -am
   * Parònim: alleugera'm

### Verb

alleugeram
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alleugerar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] alleugerem o alleugeram.
# alleuger
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəwˈʒeɾ/, occidental /a.ʎewˈʒeɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

alleuger
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleugerar.
    Forma amb desinència zero baleàrica: [jo] alleugero, alleugere, alleuger o alleugeri.

#### Sinònims

* alleugeresc, alleugereix

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ger (3)
* Anagrames: güellaré, llegareu, llegàreu, lleguera, lleugera
# alevosía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.le.βoˈsi.a\
       Americà: alt /a.le.b(o)ˈsi.a/, baix \a.le.βoˈsi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

alevosía f. ‎(plural alevosías)
* traïdoria

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·vo·sí·a (5)
# aleuta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈɫɛw.tə/ Occidental: nord-occidental /aˈɫɛw.ta/ valencià /aˈɫɛw.ta/, /aˈɫɛw.tɛ/
   * Etimologia: Del rus алеу́т ‎(aleüt, «natural de les illes Aleutianes»).

### Adjectiu

aleuta inv. ‎(plural aleutes)
* Relatiu o pertanyent a les illes Aleutianes, als seus habitants o a la seva llengua, incloent-hi la península d'Alaska.

#### Traduccions

* Anglès: Aleut $^{(en)}$, Aleutian $^{(en)}$
* Castellà: aleutiano $^{(es)}$
* Francès: aléoute $^{(fr)}$
* Rus: алеу́тский $^{(ru)}$ ‎(aleütski)

### Nom

aleuta m. f. ‎(plural aleutes)
* Natural de les illes Aleutianes o del poble originari.
* (masculí singular) Llengua parlada a les illes Aleutianes i a la península d’Alaska, una branca de la família esquimoalèutica.

#### Sinònims

* ale (codi ISO 639)

#### Hipònims

* Dialectes: unalaskà (oriental, península d'Alaska), atka (occidental, illes Aleutianes)

#### Traduccions

* Anglès: Aleut $^{(en)}$, Aleutian $^{(en)}$
* Castellà: aleutiano $^{(es)}$ m.
* Francès: Aléoute $^{(fr)}$ m. f.
* Rus: алеу́т $^{(ru)}$ m. ‎(aleüt)
* Plantilla:ale: unangam tunuu $^{(ale)}$
* Alemany: Aleutisch $^{(de)}$
* Anglès: Aleut $^{(en)}$
* Basc: aleutera $^{(eu)}$
* Castellà: aleutiano $^{(es)}$ m.
* Francès: aléoute $^{(fr)}$ m.
* Gallec: aleuta $^{(gl)}$
* Gal·lès: Alewteg $^{(cy)}$
* Guaraní: aléuta $^{(gn)}$
* Rus: алеу́тский $^{(ru)}$ ‎(aleütski)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·leu·ta (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# alevosías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.le.βoˈsi.as\, meridional \a.le.βoˈsi.ah\
       Americà: alt /a.le.boˈsi.(a)s/, baix \a.le.βoˈsi.ah\, austral \a.le.βoˈsi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

alevosías f. pl.
* forma plural de alevosía
# aleuroconidi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəw.ɾu.kuˈni.ði/ balear /ə.ɫəw.ɾo.koˈni.ði/, /ə.ɫəw.ɾu.kuˈni.ði/ Occidental: /a.ɫew.ɾo.koˈni.ði/
   * Rimes: -idi
   * Etimologia: Del prefix aleuro- i conidi.

### Nom

aleuroconidi f. ‎(plural aleuroconidis)
* Conidi tàl·lic que s’allibera per lisi o fractura de la cèl·lula sobre la qual està inserit.

#### Traduccions

* Anglès: aleurioconidium $^{(en)}$
* Castellà: aleuroconidio $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·leu·ro·co·ni·di (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aleutes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫɛw.təs/, occidental /aˈɫɛw.tes/

### Adjectiu

aleutes inv. pl.
* Forma plural de aleuta.

### Nom

aleutes m. f. pl.
* Forma plural de aleuta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·leu·tes (3)
# aleus
## Català antic
### Nom

aleus
* forma plural de aleu
# animalitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ni.məˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ni.maˈɫi.d͡za/, valencià /a.ni.maˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

animalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de animalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb animalitzar.
# animalisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ni.məˈɫiz.mə/, occidental /a.ni.maˈɫiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De animal i el sufix -isme.

### Nom

animalisme m. ‎(plural animalismes)
* Moviment de defensa dels animals com a éssers amb certs drets per consideracions humanistes o ecologistes.

#### Traduccions

* Anglès: animal liberation $^{(en)}$
* Castellà: animalismo $^{(es)}$ m.
* Francès: animalisme $^{(fr)}$ m.
* Italià: animalismo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ma·lis·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# animalista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /ə.ni.məˈɫis.tə/, occidental /a.ni.maˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /ə.ni.məˈɫis.tə/, occidental /a.ni.maˈɫis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De animal i el sufix -ista.

### Adjectiu

animalista inv. ‎(plural animalistes)
* Referent a l’animalisme.

#### Traduccions

* Anglès: animal rights $^{(en)}$
* Castellà: animalista $^{(es)}$
* Francès: animaliste $^{(fr)}$
* Italià: animalista $^{(it)}$

### Nom

animalista m. f. ‎(plural animalistes)
* Activista de l’animalisme.
* (arts) Artista que representa figures d’animals.

#### Traduccions

* Anglès: animal rights activist $^{(en)}$
* Castellà: animalista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: animaliste $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: animalista $^{(it)}$ m. f.
* Anglès: animalist $^{(en)}$
* Castellà: animalista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: animalier $^{(fr)}$ m.
* Italià: animalista $^{(it)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·ma·lis·ta (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# animalitz
## Català
### Verb

animalitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de animalitzar.
# animalis
## Llatí

   * Pronúncia: /a.nɪˈmaː.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de anima.

### Adjectiu

animālis m., f., animāle n.
* animat, viu

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | animālis | animāle | animālēs | animālia |
| Vocatiu | animālis | animāle | animālēs | animālia |
| Acusatiu | animālem | animāle | animālēs | animālia |
| Genitiu | animālis | animālis | animālium | animālium |
| Datiu | animālī | animālī | animālibus | animālibus |
| Ablatiu | animālī | animālī | animālibus | animālibus |

### Nom

animālis
* genitiu singular de animal
# animalisation
## Francès

   * Pronúncia: /a.ni.ma.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

animalisation f. ‎(plural animalisations)
* animalització
# animalisations
## Francès

   * Pronúncia: /a.ni.ma.li.zaˈsjɔ̃/

### Nom

animalisations f. pl.
* forma plural de animalisation
# andragogio
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.dra.ɡoˈɡi.o/

### Nom

andragogio ‎(incomptable, acusatiu andragogion)
* andragogia
# andragogia
## Català
### Nom

andragogia f. ‎(plural andragogies)
* Branca de les ciències de l'educació que es dedica al desenvolupament de tècniques i metodologies que facilitin l'educació dels adults.

#### Traduccions

* Alemany: Andragogik $^{(de)}$ f.
* Anglès: andragogy $^{(en)}$
* Castellà: andragogía $^{(es)}$
* Francès: andragogie $^{(fr)}$
* Hongarès: andragógia $^{(hu)}$
* Italià: andragogia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dra·go·gi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* andragogia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# andragogion
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.dra.ɡoˈɡi.on/

### Nom

andragogion
* acusatiu de andragogio
# andragogy
## Anglès
### Nom

andragogy ‎(incomptable)
* andragogia

### Vegeu també

* andragogy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# andragogie
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.dʁa.ɡɔˈʒi/

### Nom

andragogie f. ‎(plural andragogies)
* andragogia

### Vegeu també

* andragogie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# andragogía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.dɾa.ɣoˈxi.a\, meridional \aŋ.dɾa.ɣoˈhi.a\
       Americà: alt /an.d͡za.ɡoˈxi.a/, baix \aŋ.dɾa.ɣoˈhi.a\, austral \an.dɾa.ɣoˈxi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

andragogía f. ‎(plural andragogías)
* andragogia

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dra·go·gí·a (5)

### Vegeu també

* andragogía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# andragogías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.dɾa.ɣoˈxi.as\, meridional \aŋ.dɾa.ɣoˈhi.ah\
       Americà: alt /an.d͡za.ɡoˈxi.(a)s/, baix \aŋ.dɾa.ɣoˈhi.ah\, austral \an.dɾa.ɣoˈxi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

andragogías f. pl.
* forma plural de andragogía
# angelicaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒə.ɫiˈka.βən/, balear /əɲ.ʒə.ɫiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βen/ valencià /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.ven/, /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

angelicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de angelicar.
# angelico
## Català
### Verb

angelico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de angelicar.
# angelicau
## Català
### Verb

angelicau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de angelicar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb angelicar.
# angelicaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒə.ɫiˈka.βəs/, balear /əɲ.ʒə.ɫiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βes/ valencià /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.ves/, /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

angelicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de angelicar.
# angelicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈka.ɾəw/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

angelicàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de angelicar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.
# angelicava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒə.ɫiˈka.βə/, balear /əɲ.ʒə.ɫiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βa/ valencià /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.va/, /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

angelicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de angelicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de angelicar.
# angelicà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈka/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

angelicà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de angelicar.
# angelicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫiˈka.ɾəm/, occidental /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

angelicàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de angelicar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.
# angelicàs
## Català
### Verb

angelicàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb angelicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: analgèsic
# aliterazioez
## Basc
### Nom

aliterazioez
* instrumental definit plural de aliterazio
# aliterazioko
## Basc
### Nom

aliterazioko
* genitiu locatiu definit singular de aliterazio
# aliterazioraino
## Basc
### Nom

aliterazioraino
* terminatiu definit singular de aliterazio
# aliteraziorantz
## Basc
### Nom

aliteraziorantz
* al·latiu direccional definit singular de aliterazio
# aliteraziok
## Basc
### Nom

aliteraziok
* ergatiu indefinit de aliterazio
# aliteraziora
## Basc
### Nom

aliteraziora
* al·latiu definit singular de aliterazio
# aliteraziorekin
## Basc
### Nom

aliteraziorekin
* comitatiu indefinit de aliterazio
# aliteraziorengatik
## Basc
### Nom

aliteraziorengatik
* causal indefinit de aliterazio
# aliterazioetatik
## Basc
### Nom

aliterazioetatik
* ablatiu definit plural de aliterazio
# aliterazioren
## Basc
### Nom

aliterazioren
* genitiu indefinit de aliterazio
# antolatzailearenganantz
## Basc
### Nom

antolatzailearenganantz
* al·latiu direccional definit singular de antolatzaile
# antolatzailearentzat
## Basc
### Nom

antolatzailearentzat
* benefactiu definit singular de antolatzaile