OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# embocado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \em.boˈka.ðo\, meridional \em.boˈka.(ð)o\
       Americà: alt /em.boˈka.do/, baix \em.boˈka.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

embocado m. ‎(femení embocada, plural masculí embocados, plural femení embocadas)
* forma alternativa de abocado

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·ca·do (4)
# embocados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \em.boˈka.ðos\, meridional \em.boˈka.(ð)oh\
       Americà: alt /em.boˈka.d(o)s/, baix \em.boˈka.ðoh\, austral \em.boˈka.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

embocados m. pl.
* forma plural de embocado
# embocaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.bo.kaˈɾe/
       Americà: alt /em.bo.k(a)ˈɾe/, baix /em.bo.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

embocaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb embocar
# embofeg
## Català
### Verb

embofeg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embofegar.

#### Variants

* embofego, embofegue, embofegui
# emprestis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes.tis/, occidental /emˈpɾes.tis/
   * Rimes: -estis

### Verb

emprestis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tis (3)
* Anagrames: reptéssim, tempressi, trempessi, trepéssim
# empresto
## Català
### Verb

empresto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·to (3)
* Anagrames: permetos, prometes, prometés
# emprestàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈta.ɾəm/, occidental /em.pɾesˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emprestàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emprestar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.sis/, occidental /em.pɾesˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

emprestessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# empresteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈtɛw/ balear /əm.pɾəsˈtəw/, /əm.pɾəsˈtɛw/ Occidental: /em.pɾesˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empresteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emprestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emprestar.
# emprestin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes.tin/, occidental /emˈpɾes.tin/
   * Rimes: -estin

### Verb

emprestin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tin (3)
* Anagrama: sempitern
# empresti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes.ti/, occidental /emˈpɾes.ti/
   * Rimes: -esti

### Verb

empresti
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·ti (3)
* Anagrames: impetres, impetrés, permetis, temperis, tempirés
# emprestà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈta/, occidental /em.pɾesˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

emprestà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tà (3)
* Anagrames: aprestem, empastre, empestar, temperàs
# emprestàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈta.ɾəw/, occidental /em.pɾesˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emprestàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emprestar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestàssem
## Català
### Verb

emprestàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# encepegau
## Català
### Verb

encepegau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encepegar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encepegar.
# encepegava
## Català
### Verb

encepegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
# encepegassis
## Català
### Verb

encepegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegassin
## Català
### Verb

encepegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegaven
## Català
### Verb

encepegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
# encepegaves
## Català
### Verb

encepegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
# encepegavi
## Català
### Verb

encepegavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
# encepegavo
## Català
### Verb

encepegavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encepegar.
# emmarcís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsis/, occidental /em.maɾˈsis/
   * Rimes: -is

### Verb

emmarcís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarcir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [1] emmarcira
* [2] emmarcira
# emmarcíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.səm/, occidental /em.maɾˈsi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

emmarcíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarcir.

#### Variants

* emmarcíssim, emmarcírem
# emmarcixen
## Català
### Verb

emmarcixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de emmarcir.

#### Variants

* emmarceixen
# emmarcixo
## Català
### Verb

emmarcixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmarcir.

#### Variants

* emmarceixo, emmarcesc, emmarceixi, emmarcisc
# emmarcíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.ɾəw/, occidental /em.maɾˈsi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

emmarcíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emmarcir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [2] emmarcíssiu, emmarcísseu
# emmarcixes
## Català
### Verb

emmarcixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emmarcir.

#### Variants

* emmarceixes
# emmarcí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi/, occidental /em.maɾˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

emmarcí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emmarcir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emmarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mar·cí (3)
* Anagrama: marcíem
# emmarcíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.əw/, occidental /em.maɾˈsi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emmarcíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emmarcir.
# emmarcírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mərˈsi.ɾəm/, occidental /em.maɾˈsi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

emmarcírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emmarcir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [2] emmarcíssim, emmarcíssem
# enagrírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.ɾəm/, occidental /e.naˈɣɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

enagrírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enagrir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* [2] enagríssim, enagríssem

### Miscel·lània

* Anagrama: emigraren
# enagrís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾis/, occidental /e.naˈɣɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

enagrís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* [1] enagrira
* [2] enagrira

### Miscel·lània

* Anagrames: agrisen, ranegis, sargien, signaré
# enagües
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈna.ɣwəs/, occidental /eˈna.ɣwes/
   * Etimologia: Del castellà enaguas, format per en naguas, de nagua, falda típica de les Antilles.

### Nom

enagües f. ‎(plurale tantum)
* (occidental) Forma alternativa de enagos.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gües (3)
* Anagrames: ànegues, ensageu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enagríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.siw/, occidental /e.naˈɣɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

enagríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* enagrísseu, enagríreu
# enaigua
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnaj.ɣwə/, occidental /eˈnaj.ɣwa/

### Verb

enaigua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enaiguar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enaiguar.
# enagríreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.ɾəw/, occidental /e.naˈɣɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

enagríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enagrir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* [2] enagríssiu, enagrísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·grí·reu (4)
* Anagrama: enguierar
# enagríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.səm/, occidental /e.naˈɣɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

enagríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* enagríssim, enagrírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·grís·sem (4)
* Anagrames: agrimessen, armegessin, emigrassen, maregessin, ranegéssim
# enagríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.sim/, occidental /e.naˈɣɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

enagríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* enagríssem, enagrírem

### Miscel·lània

* Anagrames: agrimessin, emigrassin, marginessi
# enagríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.əw/, occidental /e.naˈɣɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enagríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·grí·eu (4)
* Anagrames: anigueré, eguinaré, negaríeu
# enagrísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.səw/, occidental /e.naˈɣɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

enagrísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* enagríssiu, enagríreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·grís·seu (4)
* Anagrames: areguessin, ranegéssiu
# encinglares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siŋˈɡɫa.ɾəs/, occidental /en.siŋˈɡɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encinglares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·res (4)
* Anagrama: encinglar-se
# encinglaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siŋ.ɡɫəˈɾi.ə/, occidental /en.siŋ.ɡɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encinglaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encinglar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·ri·a (5)
# encinglarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siŋ.ɡɫəˈɾi.ən/, occidental /en.siŋ.ɡɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encinglarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·ri·en (5)
# encinglant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.siŋˈɡɫan/ balear /ən.siŋˈɡɫant/, /ən.siŋˈɡɫan/ Occidental: nord-occidental /en.siŋˈɡɫan/ valencià /en.siŋˈɡɫant/, /en.siŋˈɡɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encinglant
* Gerundi del verb encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·glant (3)
# encinglar-se
## Català
### Verb

encinglar-se
* Forma pronominal de encinglar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encinglares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encinglarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.siŋ.ɡɫəˈɾɛm/ balear /ən.siŋ.ɡɫəˈɾəm/, /ən.siŋ.ɡɫəˈɾɛm/ Occidental: /en.siŋ.ɡɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encinglarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·rem (4)
# encinglareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.siŋ.ɡɫəˈɾɛw/ balear /ən.siŋ.ɡɫəˈɾəw/, /ən.siŋ.ɡɫəˈɾɛw/ Occidental: /en.siŋ.ɡɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encinglareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·reu (4)
# encinglar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.siŋˈɡɫa/ Occidental: nord-occidental /en.siŋˈɡɫa/ valencià /en.siŋˈɡɫaɾ/, /en.siŋˈɡɫa/ Informal: nord-occidental /an.siŋˈɡɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: [1] Del prefix en- i cingla.
   * Etimologia: [2] Del prefix en- i cingle.

### Verb

encinglar trans.
* cinglar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encinglo, encingla, encinglem

### Verb

encinglar intr. pron. ‎(pronominal encinglar-se)
* (pronominal) Pujar per un cingle.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·glar (3)
* Anagrama: cinglaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# encinglaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siŋ.ɡɫəˈɾan/, occidental /en.siŋ.ɡɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encinglaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·ran (4)
# encinglaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.siŋˈɡɫa.ɾən/, occidental /en.siŋˈɡɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encinglaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encinglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cin·gla·ren (4)
# emmarranaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.rəˈna.βəs/, balear /əm.mə.rəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.ma.raˈna.βes/ valencià /em.ma.raˈna.ves/, /em.ma.raˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

emmarranaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emmarranar-se.
# emmarranessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rəˈne.sən/, occidental /em.ma.raˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

emmarranessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarranar-se.

#### Variants

* emmarranessin
# emmarranaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.rəˈna.βən/, balear /əm.mə.rəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /em.ma.raˈna.βen/ valencià /em.ma.raˈna.ven/, /em.ma.raˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

emmarranaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emmarranar-se.
# emmarranes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məˈra.nəs/, occidental /em.maˈra.nes/
   * Rimes: -anes

### Verb

emmarranes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emmarranar-se.
# emmarranava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.rəˈna.βə/, balear /əm.mə.rəˈna.və/ Occidental: nord-occidental /em.ma.raˈna.βa/ valencià /em.ma.raˈna.va/, /em.ma.raˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

emmarranava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emmarranar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emmarranar-se.
# emmarranessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rəˈne.sin/, occidental /em.ma.raˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

emmarranessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarranar-se.

#### Variants

* emmarranessen
# emmarranen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məˈra.nən/, occidental /em.maˈra.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

emmarranen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de emmarranar-se.
# emmarranesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rəˈne.səs/, occidental /em.ma.raˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

emmarranesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmarranar-se.

#### Variants

* emmarranessis
# encameraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.mə.ɾəˈɾan/, occidental /eŋ.ka.me.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encameraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encamerar.
# encameraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.məˈɾa.ɾən/, occidental /eŋ.ka.meˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encameraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encamerar.
# encameraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.mə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ka.me.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encameraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encamerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encamerar.
# encamerares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.məˈɾa.ɾəs/, occidental /eŋ.ka.meˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encamerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encamerar.
# encamerareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.mə.ɾəˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.mə.ɾəˈɾəw/, /əŋ.kə.mə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.me.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encamerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encamerar.
# empinyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pi.ɲəˈɾi.əw/, occidental /em.pi.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

empinyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de empinyar-se.
# empinyasses
## Català
### Verb

empinyasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empinyar-se.

#### Variants

* empinyessis, empinyesses, empinyares

### Miscel·lània

* Anagrames: empanyessis, espanyéssim
# empinyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.piˈɲa.βə/, balear /əm.piˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /em.piˈɲa.βa/ valencià /em.piˈɲa.va/, /em.piˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

empinyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empinyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pi·nya·va (4)
* Anagrama: apinyàvem
# empinyaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.piˈɲa.βən/, balear /əm.piˈɲa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.piˈɲa.βen/ valencià /em.piˈɲa.ven/, /em.piˈɲa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

empinyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empinyar-se.
# empinyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.piˈɲa.βəs/, balear /əm.piˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.piˈɲa.βes/ valencià /em.piˈɲa.ves/, /em.piˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

empinyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empinyar-se.
# empinye
## Català
### Verb

empinye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empinyar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empinyar-se.

#### Variants

* [1] empinyo, empinyi
* [2] empinyi
* [3] empinyi
* [4] empinyi

### Miscel·lània

* Anagrames: empenyi, empenyí
# empinyassen
## Català
### Verb

empinyassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empinyar-se.

#### Variants

* empinyessin, empinyessen, empinyaren

### Miscel·lània

* Anagrama: empanyessin
# encanyonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈna.βən/ balear /əŋ.kə.ɲoˈna.vən/, /əŋ.kə.ɲuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɲoˈna.βen/ valencià /eŋ.ka.ɲoˈna.ven/, /eŋ.ka.ɲoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encanyonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encanyonar.
# encanyonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈna.βəs/ balear /əŋ.kə.ɲoˈna.vəs/, /əŋ.kə.ɲuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɲoˈna.βes/ valencià /eŋ.ka.ɲoˈna.ves/, /eŋ.ka.ɲoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encanyonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encanyonar.
# encanyoneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈnɛw/ balear /əŋ.kə.ɲoˈnəw/, /əŋ.kə.ɲuˈnɛw/ Occidental: /eŋ.ka.ɲoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encanyoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encanyonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encanyonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encanyonar.
# encanyonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈne.səs/ balear /əŋ.kə.ɲoˈne.səs/, /əŋ.kə.ɲuˈne.səs/ Occidental: /eŋ.ka.ɲoˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encanyonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanyonar.

#### Variants

* encanyonessis
# encanyonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈne.sin/ balear /əŋ.kə.ɲoˈne.sin/, /əŋ.kə.ɲuˈne.sin/ Occidental: /eŋ.ka.ɲoˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encanyonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanyonar.

#### Variants

* encanyonessen
# encanyonessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈne.sis/ balear /əŋ.kə.ɲoˈne.sis/, /əŋ.kə.ɲuˈne.sis/ Occidental: /eŋ.ka.ɲoˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encanyonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanyonar.

#### Variants

* encanyonesses
# encanyonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɲo.nən/, occidental /eŋ.kaˈɲo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

encanyonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encanyonar.
# encanyones
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɲo.nəs/, occidental /eŋ.kaˈɲo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

encanyones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encanyonar.
# encanyonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɲuˈne.sən/ balear /əŋ.kə.ɲoˈne.sən/, /əŋ.kə.ɲuˈne.sən/ Occidental: /eŋ.ka.ɲoˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encanyonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanyonar.

#### Variants

* encanyonessin
# encanudiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nu.ðiˈɾi.əm/, occidental /eŋ.ka.nu.ðiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

encanudiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de encanudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nu·di·rí·em (6)
# encanudisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈði.səs/, occidental /eŋ.ka.nuˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

encanudisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanudir.

#### Variants

* encanudissis, encanudires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nu·dis·ses (5)
# encanudisques
## Català
### Verb

encanudisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encanudir.

#### Variants

* encanudeixis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nu·dis·ques (5)