OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apegassen
## Català
### Verb

apegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apegar.
# apocopara
## Català
### Verb

apocopara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocoparen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpa.ɾən/ balear /ə.po.koˈpa.ɾən/, /ə.pu.kuˈpa.ɾən/ Occidental: /a.po.koˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apocoparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apocopar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocoparien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾi.ən/ balear /ə.po.ko.pəˈɾi.ən/, /ə.pu.ku.pəˈɾi.ən/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apocoparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apocopar.
# apocopar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpa/ balear /ə.po.koˈpa/, /ə.pu.kuˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.po.koˈpa/ valencià /a.po.koˈpaɾ/, /a.po.koˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apocopà
   * Etimologia: De apòcope.

### Verb

apocopar trans.
* Usar la figura apòcope.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apocopo, apocopa, apocopem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: apocopate $^{(en)}$
* Castellà: apocopar $^{(es)}$
* Francès: apocoper $^{(fr)}$
* Italià: apocopare $^{(it)}$
* Portuguès: apocopar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·co·par (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# apocoparan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾan/ balear /ə.po.ko.pəˈɾan/, /ə.pu.ku.pəˈɾan/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apocoparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apocopar.
# apocoparia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾi.ə/ balear /ə.po.ko.pəˈɾi.ə/, /ə.pu.ku.pəˈɾi.ə/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apocoparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apocopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apocopar.
# apocopares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpa.ɾəs/ balear /ə.po.koˈpa.ɾəs/, /ə.pu.kuˈpa.ɾəs/ Occidental: /a.po.koˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apocopares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apocopar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ku.pəˈɾɛw/ balear /ə.po.ko.pəˈɾəw/, /ə.pu.ku.pəˈɾɛw/ Occidental: /a.po.ko.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apocopareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apocopar.
# amicalment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˌkaɫˈmen/ balear /ə.miˌkaɫˈment/, /ə.miˌkaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.miˌkaɫˈmen/ valencià /a.miˌkaɫˈment/, /a.miˌkaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amical i el sufix -ment.

### Adverbi

amicalment
* D'una manera amical.

#### Traduccions

* Anglès: friendlily $^{(en)}$
* Castellà: amistosamente $^{(es)}$
* Francès: amicalement $^{(fr)}$
* Italià: amicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·cal·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amicei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amicei
* genitiu i datiu definit singular de amică
# amichevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /a.miˌke.volˈmen.te/
   * Etimologia: De amichevole i el sufix -mente.

### Adverbi

amichevolmente
* amigablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·che·vol·mén·te (6)
# amicals
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈkaɫs/, occidental /a.miˈkaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

amicals inv. pl.
* Forma plural de amical.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·cals (3)
* Anagrames: aclamis, malcasi, malcasí
# amicamente
## Italià

   * Pronúncia: /aˌmi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De amico i el sufix -mente.

### Adverbi

amicamente
* amicalment

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ca·mén·te (5)
# amice
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmiː.kɛ/

### Nom

amīce
* vocatiu singular de amīcus

## Romanès
### Nom

amice
* vocatiu singular de amic

### Nom

amice
* forma plural de amică
* genitiu i datiu indefinit singular de amică
# amicelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

amicelor
* genitiu i datiu definit plural de amică
* vocatiu plural de amică
# amici
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmiː.kiː/

### Nom

amīcī
* nominatiu plural de amīcus
* vocatiu plural de amīcus
* genitiu singular de amīcus

## Romanès
### Nom

amici
* forma plural de amic
# amicaux
## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈko/

### Adjectiu

amicaux m. pl.
* forma plural de amical
# amicele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

amicele
* nominatiu i acusatiu definit plural de amică
# amordeixes
## Català
### Verb

amordeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amordir.
# amordeixi
## Català
### Verb

amordeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amordir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amordir.

#### Variants

* [1] amordeixo, amordesc
* [2] amordesqui
* [3] amordesqui
* [4] amordesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dei·xi (4)
* Anagrama: oxidaríem
# amoratojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈra.tojn/

### Verb

amoratojn
* acusatiu plural de amorato
# amorce
## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɔʁs/

### Nom

amorce f. ‎(plural amorces)
* detonador
* inici, començament
* (golf) inici del cop

#### Sinònims

* takeaway

### Vegeu també

* amorce. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# amordeix
## Català
### Verb

amordeix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amordir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·deix (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeimorx)
* Anagrames: oxidarem, oxidàrem
# amorces
## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɔʁs/

### Nom

amorces f. pl.
* forma plural de amorce
# amorcillo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.moɾˈθi.ʎo/, meridional /a.moɾˈθi.ʝo/
       Americà: /a.moɾˈsi.ʝo/, austral \a.moɾˈsi.ʒo\
   * Rimes: -iʎo

### Nom

amorcillo m. ‎(plural amorcillos)
* (Pintura) amoret, amorell

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ci·llo (4)

### Vegeu també

* amorcillo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# amorcillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.moɾˈθi.ʎos/, meridional /a.moɾˈθi.ʝoh/
       Americà: alt /a.moɾˈsi.ʝ(o)s/, baix /a.moɾˈsi.ʝoh/, austral \a.moɾˈsi.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

amorcillos m. pl.
* forma plural de amorcillo
# amoraton
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈra.ton/

### Verb

amoraton
* acusatiu de amorato
# amordeixen
## Català
### Verb

amordeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amordir.
# apomellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.mə.ʎəˈɾa/ balear /ə.po.mə.ʎəˈɾa/, /ə.pu.mə.ʎəˈɾa/ Occidental: /a.po.me.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apomellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apomellar.
# apomellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.mə.ʎəˈɾe/ balear /ə.po.mə.ʎəˈɾe/, /ə.pu.mə.ʎəˈɾe/ Occidental: /a.po.me.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apomellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apomellar.
# apomellasses
## Català
### Verb

apomellasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# apomellaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.mə.ʎəˈɾi.əs/ balear /ə.po.mə.ʎəˈɾi.əs/, /ə.pu.mə.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /a.po.me.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apomellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apomellar.
# apomellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.mə.ʎəˈɾi.əw/ balear /ə.po.mə.ʎəˈɾi.əw/, /ə.pu.mə.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /a.po.me.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apomellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apomellar.
# apomellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.mə.ʎəˈɾas/ balear /ə.po.mə.ʎəˈɾas/, /ə.pu.mə.ʎəˈɾas/ Occidental: /a.po.me.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apomellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apomellar.
# apomellassen
## Català
### Verb

apomellassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# apequine
## Català
### Verb

apequine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apequinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apequinar.
# apequinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.kiˈna.βə/, balear /ə.pə.kiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.pe.kiˈna.βa/ valencià /a.pe.kiˈna.va/, /a.pe.kiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apequinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apequinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apequinar.
# apequinassis
## Català
### Verb

apequinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apequinar.
# apequinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.kiˈna.βən/, balear /ə.pə.kiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pe.kiˈna.βen/ valencià /a.pe.kiˈna.ven/, /a.pe.kiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apequinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apequinar.
# apequinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.kiˈna.βəs/, balear /ə.pə.kiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pe.kiˈna.βes/ valencià /a.pe.kiˈna.ves/, /a.pe.kiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apequinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apequinar.
# apequinau
## Català
### Verb

apequinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apequinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apequinar.
# apequinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈki.nən/, occidental /a.peˈki.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

apequinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apequinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apequinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apequinar.
# amministrativamente
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.ni.straˌti.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De amministrativo i el sufix -mente.

### Adverbi

amministrativamente
* administrativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ni·stra·ti·va·mén·te (8)
# ammirativamente
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.raˌti.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De ammirativo i el sufix -mente.

### Adverbi

ammirativamente
* admirativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ra·ti·va·mén·te (7)
# amministrazione
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.ni.stratˈt͡sjoː.ne/

### Nom

amministrazione f. ‎(plural amministrazioni)
* administració

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ni·stra·zió·ne (6)
# amministrazioni
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.ni.stratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

amministrazioni f. pl.
* forma plural de amministrazione
# ammiratamente
## Italià

   * Pronúncia: /am.miˌra.taˈmen.te/
   * Etimologia: De ammirato i el sufix -mente.

### Adverbi

ammiratamente
* admirablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ra·ta·mén·te (6)
# ammirazioni
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.ratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

ammirazioni f. pl.
* forma plural de ammirazione
# ammirabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /am.miˌra.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De ammirabile i el sufix -mente.

### Adverbi

ammirabilmente
* admirablement

#### Sinònims

* ammirevolmente

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ra·bil·mén·te (6)
# ammirazione
## Italià

   * Pronúncia: /am.mi.ratˈt͡sjoː.ne/

### Nom

ammirazione f. ‎(plural ammirazioni)
* admiració

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·ra·zió·ne (5)
# ammirevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /am.miˌre.volˈmen.te/
   * Etimologia: De ammirevole i el sufix -mente.

### Adverbi

ammirevolmente
* admirablement

#### Sinònims

* ammirabilmente

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mi·re·vol·mén·te (6)
# amministrati
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐmmɪnɪstrɐtɪ/

### Nom

amministrati
* forma plural de amministrat
# apropinqüéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piŋˈkwe.sim/ balear /ə.pɾo.piŋˈkwe.sim/, /ə.pɾu.piŋˈkwe.sim/ Occidental: /a.pɾo.piŋˈkwe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apropinqüéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropios
## Català
### Verb

apropios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apropiar.
# apropiàieu
## Català
### Verb

apropiàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apropiar.
# apropinqüéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piŋˈkwe.siw/ balear /ə.pɾo.piŋˈkwe.siw/, /ə.pɾu.piŋˈkwe.siw/ Occidental: /a.pɾo.piŋˈkwe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apropinqüéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropinquar-se.
# apropio
## Català

   * Pronúncia: central /ə.pɾuˈpi.u/, occidental /a.pɾoˈpi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

apropio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apropiar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apropiar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apropiar.
# apropinqüí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piŋˈkwi/ balear /ə.pɾo.piŋˈkwi/, /ə.pɾu.piŋˈkwi/ Occidental: /a.pɾo.piŋˈkwi/
   * Rimes: -i

### Verb

apropinqüí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apropinquar-se.
# apropià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈa/ balear /ə.pɾo.piˈa/, /ə.pɾu.piˈa/ Occidental: /a.pɾo.piˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

apropià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apropiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pi·à (4)
* Anagrames: opípara, poparia
# apropis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔ.pis/, occidental /aˈpɾɔ.pis/
   * Rimes: -ɔpis

### Verb

apropis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apropar.

### Miscel·lània

* Anagrama: opípars
# amputații
## Romanès
### Nom

amputații
* forma plural de amputație
* genitiu i datiu indefinit singular de amputație
* vocatiu plural de amputație
# amputației
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amputației
* genitiu i datiu definit singular de amputație
# amputazioni
## Italià

   * Pronúncia: /am.pu.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

amputazioni f. pl.
* forma plural de amputazione
# amputazione
## Italià

   * Pronúncia: /am.pu.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

amputazione f. ‎(plural amputazioni)
* amputació

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pu·ta·zió·ne (5)
# amputația
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

amputația
* nominatiu i acusatiu definit singular de amputație
# amputație
## Romanès

   * Pronúncia: /am.puˈta.t͡si.e/
   * Etimologia: Del francès amputation.

### Nom

amputație f. ‎(plural amputații)
* amputació

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | amputație | amputația | (niște) | amputații | amputațiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | amputații | amputației | (unor) | amputații | amputațiilor |
| Vocatiu | | amputație | amputație | | amputații | amputații |

#### Sinònims

* amputare
# aposentessin
## Català
### Verb

aposentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tes·sin (5)
* Anagrama: anteposessin
# aposentessis
## Català
### Verb

aposentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tes·sis (5)
* Anagrama: anteposessis
# aposentes
## Català
### Verb

aposentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aposentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tes (4)
* Anagrames: anteposes, anteposés
# aposentem
## Català
### Verb

aposentem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aposentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tem (4)
* Anagrames: anteposem, apostemen
# aposentessen
## Català
### Verb

aposentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tes·sen (5)
* Anagrama: anteposessen
# aposenti
## Català
### Verb

aposenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aposentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·ti (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinopst)
* Anagrames: anteposi, anteposí, apetonis
# aposente
## Català
### Verb

aposente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aposentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·te (4)
* Anagrames: antepose, apetones, apetonés
# aposenten
## Català
### Verb

aposenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aposentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·ten (4)
* Anagrames: anteposen, aponentés
# aposentesses
## Català
### Verb

aposentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·tes·ses (5)
* Anagrama: anteposesses
# aposenteu
## Català
### Verb

aposenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aposentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aposentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·teu (4)
* Anagrama: anteposeu
# apilaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.ɫəˈɾe/, occidental /a.pi.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apilaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apilar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pelaria
# apilau
## Català
### Verb

apilau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apilar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apilar.
# apilaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.pi.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apilar.
# apamaien
## Català
### Verb

apamaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apamar.
# apamaia
## Català
### Verb

apamaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apamar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apamar.
# apamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.paˈma/ valencià /a.paˈmaɾ/, /a.paˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apamà
   * Etimologia: Del prefix a- i pam.

### Verb

apamar trans.
* Prendre mesures tenint com a unitat el pam.
    Hem apamat la porta, si fa o no fa mesura vuit pams d'alt i sis d'ample.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apamo, apama, apamem

#### Derivats

* apamament
* tenir apamat

#### Traduccions

* Anglès: mesure in spans $^{(en)}$
* Castellà: medir por palmos $^{(es)}$
* Francès: mesurer à palmes $^{(fr)}$
* Italià: misurar a palmi $^{(it)}$
* Llatí: palmis metire $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·mar (3)
* Anagrames: ampara, mapara, maparà, paramà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apamaies
## Català
### Verb

apamaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apamar.
# apamaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.məˈɾan/, occidental /a.pa.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apamar.
# argilareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒi.ɫəˈɾɛw/ balear /əɾ.ʒi.ɫəˈɾəw/, /ər.ʒi.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

argilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·reu (4)
* Anagrama: regularia
# argilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

argilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de argilar.
# argilaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾe/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

argilaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·ré (4)
* Anagrama: garlaire
# argilares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫa.ɾəs/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

argilares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de argilar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·la·res (4)
* Anagrama: garlaires
# argilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫa.ɾən/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

argilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de argilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒi.ɫəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.d͡ʒi.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

argilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de argilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de argilar.