OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# rosegaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.zə.ɣəˈɾas/ balear /ro.zə.ɣəˈɾas/, /ru.zə.ɣəˈɾas/ Occidental: /ro.ze.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

rosegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de rosegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·se·ga·ràs (4)
* Anagrames: agressora, arrossega, arrossegà, rossegara, rossegarà
# sorregava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.rəˈɣa.βə/ balear /so.rəˈɣa.və/, /su.rəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /so.reˈɣa.βa/ valencià /so.reˈɣa.va/, /so.reˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sorregava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sorregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sorregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·re·ga·va (4)
* Anagrames: arrogaves, esgarravo
# esgarravo
## Català
### Verb

esgarravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·vo (4)
* Anagrames: arrogaves, sorregava
# arrogaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa.βəs/ balear /ə.roˈɣa.vəs/, /ə.ruˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.roˈɣa.βes/ valencià /a.roˈɣa.ves/, /a.roˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrogaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ga·ves (4)
* Anagrames: esgarravo, sorregava
# garrepa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡəˈrɛ.pə/ Occidental: nord-occidental /ɡaˈrɛ.pa/ valencià /ɡaˈrɛ.pa/, /ɡaˈrɛ.pɛ/
   * Etimologia: De esgarrapar.

### Adjectiu

garrepa inv. ‎(plural garrepes)
* (central) Sinònim de gasiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·re·pa (3)
* Anagrames: pregara, pregarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# pregara
## Català
### Verb

pregara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pregar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pregar.

#### Variants

* [1] preguessi, preguessa, pregueguessa, pregués, pregàs
* [2] preguessi, preguegués, pregués, pregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ga·ra (3)
* Anagrama: garrepa
# pregarà
## Català
### Verb

pregarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de pregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ga·rà (3)
* Anagrama: garrepa
# esgarrap
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈrap/, occidental /ez.ɣaˈrap/
       Informal: nord-occidental /az.ɣaˈrap/
   * Rimes: -ap
   * Etimologia: De esgarrapar.

### Nom

esgarrap m. ‎(plural esgarraps)
* (tortosí) esgarrapada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rap (3)
* Anagrama: pregaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# pregaràs
## Català
### Verb

pregaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de pregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ga·ràs (3)
* Anagrama: esgarrap
# regara
## Català
### Verb

regara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* [1] reguessi, reguessa, regueguessa, regués, regàs
* [2] reguegués, regués, regàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·ra (3)
* Anagrames: agarre, aregar
# regarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣəˈɾa/, occidental /re.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

regarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de regar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·rà (3)
* Anagrames: agarre, aregar
# agarre
## Català
### Verb

agarre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·re (3)
* Anagrames: aregar, regara, regarà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣa.re\
       Americà: alt /aˈɡa.re/, baix \aˈɣa.re\
   * Rimes: -are

### Nom

agarre m. ‎(plural agarres)
* (basquetbol, futbol americà, hoquei) agafada
* (esports de pilota) recepció

#### Sinònims

* agarrada
* agarrón
* holding (futbol americà)
* obstrucción ilegal (futbol americà)
* recepción

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·rre (3)

### Vegeu també

* agarre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.ɾeˈɣa/ valencià /a.ɾeˈɣaɾ/, /a.ɾeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aregà
   * Etimologia: De arec.

### Verb

aregar trans.
* (central, balear) Ensinistrar una bèstia de tir o de càrrega per fer les feines.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arego, arega, areguem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: domar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gar (3)
* Anagrames: agarre, agrera, regara, regarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sagrera
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɣɾe.ɾə/, occidental /saˈɣɾe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Del llatí sacrāria, plural de sacrārium ‎(«lloc on es desen objectes sagrats»), segle XII. Doblet del cultisme sagrari.

### Nom

sagrera f. ‎(plural sagreres)
* Espai que envolta les esglésies i que es considerava territori físic sagrat.

#### Sinònims

* santuari

#### Traduccions

* Anglès: sanctuary $^{(en)}$
* Castellà: santuario $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·gre·ra (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, esgarra, esgarrà, garsaré, regaràs, Segarra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# Segarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɣa.rə/, occidental /seˈɣa.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: Del llatí tardà Segarra, clàssic Sigarra, cognat del grec antic Σίγαρρα ‎(Sígarrha) mencionat per Ptolomeo a la Geografia, de l'ibèric śikaŕa ‎, d’origen incert s’ha relacionat amb el basc sagar ‎(«poma») i amb l’arrel del preromà Sicoris ‎(«Segre»).

### Nom propi

Segarra
* Comarca de l’interior de Catalunya amb capital a Cervera.
* (històric) Ciutat ibèrica i romana localitzada en el nucli antic dels Prats de Rei (Anoia, Alta Segarra).
* Cognom d’origen toponímic

#### Derivats

* (gentilicis) segarrenc, segarrès, segarreta

#### Variants

* (cognom) Sagarra, Segarrès

### Miscel·lània

* Síl·labes: Se·gar·ra (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, esgarra, esgarrà, garsaré, regaràs, sagrera

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
* Enciclopèdia de Cognoms Catalans
# esgarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡa.rə/, occidental /ezˈɣa.ra/
   * Rimes: -ara

### Verb

esgarra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgarrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, garsaré, regaràs, sagrera, Segarra
# esgarrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈra/, occidental /ez.ɣaˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

esgarrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, garsaré, regaràs, sagrera, Segarra
# garsaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡər.səˈɾe/, occidental /ɡaɾ.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

garsaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de garsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·sa·ré (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, esgarra, esgarrà, regaràs, sagrera, Segarra
# regaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣəˈɾas/, occidental /re.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

regaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de regar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·ràs (3)
* Anagrames: agarres, agarrés, esgarra, esgarrà, garsaré, sagrera, Segarra
# agarres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣa.rəs/, occidental /aˈɣa.res/
   * Rimes: -ares

### Verb

agarres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agarrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·res (3)
* Anagrames: esgarra, esgarrà, garsaré, regaràs, sagrera, Segarra

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣa.res\, meridional \aˈɣa.reh\
       Americà: alt /aˈɡa.r(e)s/, baix \aˈɣa.reh\, austral \aˈɣa.res\
   * Rimes: -ares

### Nom

agarres m. pl.
* forma plural de agarre
# agarrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈres/, occidental /a.ɣaˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

agarrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rés (3)
* Anagrames: esgarra, esgarrà, garsaré, regaràs, sagrera, Segarra
# gastar-se
## Català
### Verb

gastar-se
* Forma pronominal de gastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tar·se (3)
* Anagrames: gastares, gestaràs
# gestaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəs.təˈɾas/, occidental /d͡ʒes.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

gestaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de gestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ges·ta·ràs (3)
* Anagrames: gastar-se, gastares
# gastares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəsˈta.ɾəs/, occidental /ɡasˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

gastares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de gastar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb gastar.

#### Variants

* [2] gasteguesses, gastessis, gastesses, gastassis, gastasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·ta·res (3)
* Anagrames: gastar-se, gestaràs
# gestara
## Català
### Verb

gestara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gestar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb gestar.

#### Variants

* [1] gestés, gestàs
* [2] gestés, gestàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ges·ta·ra (3)
* Anagrames: agresta, aregats, gastaré
# gestarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəs.təˈɾa/, occidental /d͡ʒes.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

gestarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de gestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ges·ta·rà (3)
* Anagrames: agresta, aregats, gastaré
# agresta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾes.tə/, occidental /aˈɣɾes.ta/
   * Rimes: -esta

### Adjectiu

agresta f. ‎(plural agrestes)
* Forma femenina de agrest.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gres·ta (3)
* Anagrames: aregats, gastaré, gestara, gestarà
# gastaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəs.təˈɾe/, occidental /ɡas.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

gastaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de gastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·ta·ré (3)
* Anagrames: agresta, aregats, gestara, gestarà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ɡas.taˈɾe/, meridional /ɡah.taˈɾe/
       Americà: alt /ɡ(a)s.taˈɾe/, baix /ɡah.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

gastaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb gastar
# aregats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈɣats/, occidental /a.ɾeˈɣats/
   * Rimes: -ats

### Verb

aregats
* Participi masculí plural del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gats (3)
* Anagrames: agresta, gastaré, gestara, gestarà
# guaretàs
## Català
### Verb

guaretàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* [1] guaretés, guaretara
* [2] guaretés, guaretara

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tàs (3)
* Anagrames: atragues, atragués, gastareu, gastàreu
# atragues
## Català
### Verb

atragues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gues (3)
* Anagrames: gastareu, gastàreu, guaretàs
# atragués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣes/, occidental /a.tɾaˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

atragués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure/atreure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure/atreure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gués (3)
* Anagrames: gastareu, gastàreu, guaretàs
# gastareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡəs.təˈɾɛw/ balear /ɡəs.təˈɾəw/, /ɡəs.təˈɾɛw/ Occidental: /ɡas.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

gastareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de gastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·ta·reu (3)
* Anagrames: atragues, atragués, guaretàs
# gastàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəsˈta.ɾəw/, occidental /ɡasˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

gastàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de gastar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gastar.

#### Variants

* [2] gasteguéssou, gastéssiu, gastésseu, gastàssiu, gastàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tà·reu (3)
* Anagrames: atragues, atragués, guaretàs
# guareta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈɾe.tə/, occidental /ɡwaˈɾe.ta/
   * Rimes: -eta

### Verb

guareta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de guaretar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb guaretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·ta (3)
* Anagrama: atragué
# guaretà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ɾəˈta/, occidental /ɡwa.ɾeˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

guaretà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de guaretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tà (3)
* Anagrama: atragué
# atragué
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe/, occidental /a.tɾaˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

atragué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atraure/atreure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gué (3)
* Anagrames: guareta, guaretà
# guaretau
## Català
### Verb

guaretau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de guaretar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb guaretar.

#### Variants

* [1] guareteu
* [2] guareteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tau (3)
* Anagrama: atragueu
# atragueu
## Català
### Verb

atragueu
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gueu (3)
* Anagrama: guaretau
# regava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈɣa.βə/, balear /rəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa.βa/ valencià /reˈɣa.va/, /reˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

regava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de regar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* [1] regavi, regaia
* [2] regaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ga·va (3)
* Anagrama: vagaré
# gastessa
## Català
### Verb

gastessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gastar.

#### Variants

* gastessi, gasteguessa, gastés, gastàs, gastara

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·tes·sa (3)
* Anagrames: assatges, assatgés
# vagaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈɾe/, balear /və.ɣəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣaˈɾe/ valencià /va.ɣaˈɾe/, /ba.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vagaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ga·ré (3)
* Anagrama: regava
# assatges
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsa.d͡ʒəs/, occidental /aˈsa.d͡ʒes/
   * Rimes: -adʒes

### Verb

assatges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assatjar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sat·ges (3)
* Anagrama: gastessa
# assatgés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒes/, occidental /a.saˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

assatgés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sat·gés (3)
* Anagrama: gastessa
# enllaminira
## Català
### Verb

enllaminira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaminir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaminir.

#### Variants

* [1] enllaminís
* [2] enllaminís

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lla·mi·ni·ra (5)
* Anagrama: llaminarien
# enllaminirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎə.mi.niˈɾa/, occidental /eɲ.ʎa.mi.niˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enllaminirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enllaminir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lla·mi·ni·rà (5)
* Anagrama: llaminarien
# llaminarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎə.mi.nəˈɾi.ən/, occidental /ʎa.mi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

llaminarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llaminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·mi·na·ri·en (5)
* Anagrames: enllaminira, enllaminirà
# viralitzàssem
## Català
### Verb

viralitzàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viralitzar.

#### Variants

* viralitzéssim, viralitzéssem, viralitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zàs·sem (5)
* Anagrama: velaritzàssim
# velaritzàssim
## Català
### Verb

velaritzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·zàs·sim (5)
* Anagrama: viralitzàssem
# viralitzassen
## Català
### Verb

viralitzassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb viralitzar.

#### Variants

* viralitzessin, viralitzessen, viralitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zas·sen (5)
* Anagrama: velaritzassin
# velaritzassin
## Català
### Verb

velaritzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·zas·sin (5)
* Anagrama: viralitzassen
# viralitzasses
## Català
### Verb

viralitzasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb viralitzar.

#### Variants

* viralitzessis, viralitzesses, viralitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zas·ses (5)
* Anagrama: velaritzassis
# velaritzassis
## Català
### Verb

velaritzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·zas·sis (5)
* Anagrama: viralitzasses
# visualitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.zu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəs/, balear /vi.zu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /bi.zu.a.ɫiˈd͡za.ɾes/ valencià /vi.zu.a.ɫiˈza.ɾes/, /bi.zu.a.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

visualitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de visualitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb visualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·su·a·lit·za·res (6)
* Anagrames: velaritzàssiu, viralitzàsseu
# viralitzàsseu
## Català
### Verb

viralitzàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viralitzar.

#### Variants

* viralitzéssiu, viralitzésseu, viralitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·lit·zàs·seu (5)
* Anagrames: velaritzàssiu, visualitzares
# velaritzàssiu
## Català
### Verb

velaritzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·zàs·siu (5)
* Anagrames: viralitzàsseu, visualitzares
# espitjara
## Català
### Verb

espitjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitjar.

#### Variants

* [1] espitgés, espitjàs
* [2] espitgés, espitjàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·ra (4)
* Anagrames: piratejàs, pitejaràs
# espitjarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.d͡ʒəˈɾa/, occidental /es.pi.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espitjarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·ja·rà (4)
* Anagrames: piratejàs, pitejaràs
# piratejàs
## Català
### Verb

piratejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb piratejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb piratejar.

#### Variants

* [1] pirategés, piratejara
* [2] pirategés, piratejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ra·te·jàs (4)
* Anagrames: espitjara, espitjarà, pitejaràs
# pitejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pi.tə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /pi.te.ʒaˈɾas/, valencià /pi.te.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

pitejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·ràs (4)
* Anagrames: espitjara, espitjarà, piratejàs
# salparíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /səɫ.pəˈɾi.əm/, occidental /saɫ.paˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

salparíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de salpar.

#### Variants

* salparívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·pa·rí·em (4)
* Anagrames: ampliares, malparies
# malparies
## Català
### Verb

malparies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de malparir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·pa·ri·es (4)
* Anagrames: ampliares, salparíem
# ampliares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫiˈa.ɾəs/, occidental /am.pɫiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ampliares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ampliar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ampliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pli·a·res (4)
* Anagrames: malparies, salparíem
# salaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɫəˈɾi.əm/, occidental /sa.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

salaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de salar.

#### Variants

* salarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·la·rí·em (4)
* Anagrames: alimares, asilarem, asilàrem, malàries, maleiràs
# asilarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.zi.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.zi.ɫəˈɾəm/, /ə.zi.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.zi.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

asilarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de asilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·la·rem (4)
* Anagrames: alimares, malàries, maleiràs, salaríem
# asilàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈɫa.ɾəm/, occidental /a.ziˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

asilàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asilar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·là·rem (4)
* Anagrames: alimares, malàries, maleiràs, salaríem
# maleiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫə.iˈɾas/, occidental /ma.ɫe.iˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

maleiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·le·i·ràs (4)
* Anagrames: alimares, asilarem, asilàrem, malàries, salaríem
# malàries
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɫa.ɾi.əs/, occidental /maˈɫa.ɾi.es/
   * Rimes: -aɾies

### Nom

malàries f. pl.
* Forma plural de malària.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·là·ri·es (4)
* Anagrames: alimares, asilarem, asilàrem, maleiràs, salaríem