OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desponc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈpɔŋ/, balear /dəsˈpɔŋk/ Occidental: nord-occidental /desˈpɔŋ/ valencià /desˈpɔŋk/, /desˈpɔŋ/
   * Rimes: -ɔŋk

### Verb

desponc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ponc (2)
* Heterograma de 7 lletres (cdenops)
# demokratei
## Basc
### Nom

demokratei
* datiu definit plural de demokrata
# demokratekin
## Basc
### Nom

demokratekin
* comitatiu definit plural de demokrata
# demokratengana
## Basc
### Nom

demokratengana
* al·latiu definit plural de demokrata
# demokratenganaino
## Basc
### Nom

demokratenganaino
* terminatiu definit plural de demokrata
# demokratenganantz
## Basc
### Nom

demokratenganantz
* al·latiu direccional definit plural de demokrata
# demokratengandik
## Basc
### Nom

demokratengandik
* ablatiu definit plural de demokrata
# demokratek
## Basc
### Nom

demokratek
* ergatiu definit plural de demokrata
# demokraten
## Basc
### Nom

demokraten
* genitiu definit plural de demokrata
# demokratengan
## Basc
### Nom

demokratengan
* inessiu definit plural de demokrata
# demokratenganako
## Basc
### Nom

demokratenganako
* genitiu locatiu definit plural de demokrata
# desaltasses
## Català antic
### Verb

desaltasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* desaltares
# desaltast
## Català antic
### Verb

desaltast
* segona persona singular (tu) del passat de desaltar

#### Variants

* desaltist, desaltares
# desaltat
## Català antic
### Verb

desaltat
* participi masculí singular de desaltar
# desaltats
## Català antic
### Verb

desaltats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de desaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltau
* [2] desaltau
# desaltava
## Català antic
### Verb

desaltava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de desaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de desaltar
# desaltaríets
## Català antic
### Verb

desaltaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de desaltar

#### Variants

* desaltaríeu
# desaltaven
## Català antic
### Verb

desaltaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de desaltar
# desaltassen
## Català antic
### Verb

desaltassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de desaltar

#### Variants

* desaltaren
# desaltau
## Català antic
### Verb

desaltau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de desaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de desaltar

#### Variants

* [1] desaltats
* [2] desaltats
# desaltaríeu
## Català antic
### Verb

desaltaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de desaltar

#### Variants

* desaltaríets
# destruiríveu
## Català
### Verb

destruiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destruir.
# destruiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾas/, occidental /des.tɾu.iˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

destruiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de destruir.
# destruisquem
## Català
### Verb

destruisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb destruir.
# destruisqueu
## Català
### Verb

destruisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb destruir.
# destruiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾe/, occidental /des.tɾu.iˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destruiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·i·ré (4)
* Anagrama: distreure

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tɾwiˈɾe/, meridional /deh.tɾwiˈɾe/
       Americà: alt /d(e)s.t͡swiˈɾe/, baix /deh.tɾwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destruiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb destruir
# destruição
## Portuguès
### Nom

destruição
* destrucció
# destruiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.tɾujˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /des.tɾujˈɾi.ew/ valencià /des.tɾujˈɾi.ew/, /des.tɾwiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

destruiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destruir.
# desperdicie
## Català
### Verb

desperdicie
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [1] desperdiciï
* [2] desperdiciï
* [3] desperdiciï

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·e (5)
# desperdiciessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.di.siˈe.sən/, occidental /des.peɾ.ði.siˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desperdiciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* desperdiciessin, desperdiciassin, desperdiciassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·es·sen (6)
# desperdiciesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.di.siˈe.səs/, occidental /des.peɾ.ði.siˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desperdiciesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* desperdiciessis, desperdiciassis, desperdiciasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·es·ses (6)
# desperdiciessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.di.siˈe.sis/, occidental /des.peɾ.ði.siˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desperdiciessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* desperdiciesses, desperdiciassis, desperdiciasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·es·sis (6)
# desperdicien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.diˈsi.ən/, occidental /des.peɾ.ðiˈsi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desperdicien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desperdiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [2] desperdiciïn
* [3] desperdiciïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·en (5)
# desperdicies
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.diˈsi.əs/, occidental /des.peɾ.ðiˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desperdicies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desperdiciar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [2] desperdiciïs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·es (5)
# desperdiciaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pər.di.siˈa.βəs/, balear /dəs.pəɾ.ði.siˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.per.ði.siˈa.βes/ valencià /des.peɾ.ði.siˈa.ves/, /des.peɾ.ði.siˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desperdiciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desperdiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·a·ves (6)
# desperdiciessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.di.siˈe.sin/, occidental /des.peɾ.ði.siˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desperdiciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* desperdiciessen, desperdiciassin, desperdiciassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·es·sin (6)
# desperdiciem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pər.di.siˈɛm/ balear /dəs.pəɾ.ði.siˈəm/, /dəs.pər.ði.siˈɛm/ Occidental: /des.peɾ.ði.siˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desperdiciem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desperdiciar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [1] desperdiciam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·em (5)
# desperdicieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pər.di.siˈɛw/ balear /dəs.pəɾ.ði.siˈəw/, /dəs.pər.ði.siˈɛw/ Occidental: /des.peɾ.ði.siˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desperdicieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desperdiciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [1] desperdiciau
* [3] desperdiciau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·eu (5)
# descastellanitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za.ða/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

descastellanitzada
* Participi femení singular del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·da (7)
# descastellanitzara
## Català
### Verb

descastellanitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descastellanitzar.

#### Variants

* [1] descastellanitzés, descastellanitzàs
* [2] descastellanitzés, descastellanitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·ra (7)
# descastellanitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎəˈni.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎaˈni.d͡za/, valencià /des.kas.te.ʎaˈni.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

descastellanitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de descastellanitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za (6)
* Anagrama: castellanitzades
# descastellanitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zan/ balear /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zant/, /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡zan/ valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzant/, /des.kas.te.ʎa.niˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

descastellanitzant
* Gerundi del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zant (6)
# descastellanitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.ni.d͡za.siˈons/, valencià /des.kas.te.ʎa.ni.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

descastellanitzacions f. pl.
* Forma plural de descastellanització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·ci·ons (8)
# descastellanització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.ni.d͡za.siˈo/, valencià /des.kas.te.ʎa.ni.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De descastellanitzar i el sufix -ció, segle XX.

### Nom

descastellanització f. ‎(plural descastellanitzacions)
* Acte o efecte de descastellanitzar o descastellanitzar-se.
    «sabem que, sovint, solucions que semblen implicar una descastellanització, enclouen en el fons un veritable castellanisme.» (Pompeu Fabra, L'obra de depuració del català, pàg. 17, Ateneu Barcelonès, Barcelona, 1925)

#### Traduccions

* Castellà: descastellanización $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·ci·ó (8)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# descastellanitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za.ðes/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

descastellanitzades
* Participi femení plural del verb descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·za·des (7)
# descastellanitzar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zar.sə/ balear /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡zaɾ.sə/, /dəs.kəs.tə.ʎə.ni.d͡zərˈsə/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡zar.se/, valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

descastellanitzar-se
* Forma pronominal de descastellanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zar·se (7)
* Anagrama: descastellanitzares
# descastellanitzam
## Català
### Verb

descastellanitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de descastellanitzar.

#### Variants

* descastellanitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zam (6)
# descastellanitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kəs.tə.ʎə.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /des.kas.te.ʎa.niˈd͡za/ valencià /des.kas.te.ʎa.niˈzaɾ/, /des.kas.te.ʎa.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: descastellanitzà
   * Etimologia: Del prefix des- i castellanitzar, segle XX.

### Verb

descastellanitzar trans., pron. ‎(pronominal descastellanitzar-se)
* Fer esdevenir menys castellà.
    «Joaquim Arenas, l'encarregat de portar a terme la immersió a la Generalitat, ha declarat que la seva missió era «descastellanitzar» l'escola. Avui és signant del manifest Koiné, en què es diu que la immigració va ser un «instrument involuntari de colonització lingüística».» (Xavier Sardà, Breu història de la immersió, El Periódico (en català), nov. 2021)
* (lingüística) Depurar (una llengua) de castellanismes.
    «Les presents notes volen tenir una finalitat pràctica en el treball emprés pels bons escriptors valencians de descastellanitzar la nostra llengua; és per això que en aquestes notes no citaré la forma llatina originària i partiré sovint del valencià antic.» (Carles Salvador, Parleu bé, pàg. 90, 1957)
* (pronominal) Esdevenir menys castellà.
    «Catalunya [...] ha continuat exercint l'hegemonia tan inconscientment com abans i s'ha descastellanitzat d'una manera tan conscient com la que li va servir per tal de castellanitzar-se» (Francesc Pujols, Història de l'hegemonia catalana en la política espanyola, I., pàg. 220, Ramon Tobella, Impressor, Barcelona, 1926)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: descastellanitzo, descastellanitza, descastellanitzem

#### Variants

* descastellanisar (antic, valencià)

#### Antònims

* castellanitzar

#### Derivats

* descastellanització
* descastellanitzador

#### Traduccions

* Castellà: descastellanizar $^{(es)}$
* Castellà: descastellanizar $^{(es)}$
* Castellà: descastellanizarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cas·te·lla·nit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# dialécticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /djaˈlek.ti.kas/, meridional /djaˈlek.ti.kah/
       Americà: alt /djaˈlek.ti.k(a)s/, baix /djaˈlek.ti.kah/, austral /djaˈlek.ti.kas/
   * Rimes: -ektikas

### Nom

dialécticas f. pl.
* forma plural de dialéctica
# dialogàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.ɫuˈɣa.βəw/ balear /di.ə.ɫoˈɣa.vəw/, /di.ə.ɫuˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /di.a.ɫoˈɣa.βew/ valencià /di.a.ɫoˈɣa.vew/, /di.a.ɫoˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dialogàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dialogar.
# dialèctica
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.əˈɫɛk.ti.kə/, occidental /di.aˈɫɛk.ti.ka/
   * Etimologia: Del llatí dialectica procedent del grec antic διαλεκτικóς ‎(dialektikós, «relatiu al diàleg»), format pel prefix δια- ‎(dia-, «a través de») i el terme λεκτóς ‎(lektós, «el que s'ha dit»).

### Nom

dialèctica f. ‎(plural dialèctiques)
* Forma femenina de dialèctic.
* Tècnica retòrica que fa servir el diàleg entre dues persones, amb opinions contràries, per arribar a la veritat.
* Segons la teoria filosòfica de Hegel, procediment que fa avançar la humanitat amb la confrontació d'una tesi amb la seva idea oposada anomenada antítesi, de la qual s'arriba a una síntesi.
* Branca de la lògica que ensenya les regles del raonament.

#### Traduccions

* Anglès: dialectics $^{(en)}$
* Castellà: dialéctica $^{(es)}$
* Francès: dialectique $^{(fr)}$
* Italià: dialettica $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·lèc·ti·ca (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* dialèctica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dialècticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.əˌɫɛk.ti.kəˈmen/ balear /di.əˌɫɛk.ti.kəˈment/, /di.əˌɫɛk.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.aˌɫɛk.ti.kaˈmen/ valencià /di.aˌɫɛk.ti.kaˈment/, /di.aˌɫɛk.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De dialèctic i el sufix -ment.

### Adverbi

dialècticament
* D'una manera dialèctica, amb deteniment.

#### Traduccions

* Anglès: dialectically $^{(en)}$
* Francès: dialectiquement $^{(fr)}$
* Italià: dialetticamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·lèc·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dialéctica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /djaˈlek.ti.ka/
       Americà: alt /djaˈlek.t(i).ka/, baix /djaˈlek.ti.ka/
   * Rimes: -ektika

### Nom

dialéctica f. ‎(plural dialécticas)
* dialèctica

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·léc·ti·ca (4)

### Vegeu també

* dialéctica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# digitus quartus
## Llatí
### Nom

digitus quartus
* (Terminologia Anatomica) dit anular, dit de l'anell

#### Sinònims

* digitus anularis

### Vegeu també

* digitus quartus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitization
## Anglès
### Nom

digitization ‎(comptable i incomptable, plural digitizations)
* digitalització, conversió analògica-digital

### Vegeu també

* digitization. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# digitizations
## Anglès
### Nom

digitizations
* forma plural de digitization
# digitus minimus
## Llatí
### Nom

digitus minimus
* (Terminologia Anatomica) dit auricular, dit menut, dit petit, dit xic

#### Sinònims

* digitus quintus

### Vegeu també

* digitus minimus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitus minimus pedis
## Llatí
### Nom

digitus minimus pedis
* (Terminologia Anatomica) dit petit del peu

#### Sinònims

* digitus quintus pedis

### Vegeu també

* digitus minimus pedis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitus primus
## Llatí
### Nom

digitus primus
* (Terminologia Anatomica) dit polze, dit gros

#### Sinònims

* pollex

### Vegeu també

* digitus primus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitus primus pedis
## Llatí
### Nom

digitus primus pedis
* (Terminologia Anatomica) dit gros del peu

#### Sinònims

* hallux

### Vegeu també

* digitus primus pedis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitus medius
## Llatí
### Nom

digitus medius
* (Terminologia Anatomica) dit del mig, dit del cor

#### Sinònims

* digitus tertius

### Vegeu també

* digitus medius. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# digitaux
## Francès

   * Pronúncia: /di.ʒiˈto/

### Adjectiu

digitaux m. pl.
* forma plural de digital
# digitus anularis
## Llatí
### Nom

digitus anularis
* (Terminologia Anatomica) dit anular, dit de l'anell

#### Sinònims

* digitus quartus

### Vegeu també

* digitus anularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# desapareixien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.pə.ɾəˈʃi.ən/ Occidental: nord-occidental /de.za.pa.ɾejˈʃi.en/ valencià /de.za.pa.ɾejˈʃi.en/, /de.za.pa.ɾeˈʃi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desapareixien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixin
## Català
### Verb

desapareixin
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
# desapareixis
## Català
### Verb

desapareixis
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
# desapareixies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.pə.ɾəˈʃi.əs/ Occidental: nord-occidental /de.za.pa.ɾejˈʃi.es/ valencià /de.za.pa.ɾejˈʃi.es/, /de.za.pa.ɾeˈʃi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desapareixies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixiva
## Català
### Verb

desapareixiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixo
## Català
### Verb

desapareixo
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixi
## Català
### Verb

desapareixi
* (col·loquial central, septentrional) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
# desapareixiven
## Català
### Verb

desapareixiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixives
## Català
### Verb

desapareixives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desapareixia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.pə.ɾəˈʃi.ə/ Occidental: nord-occidental /de.za.pa.ɾejˈʃi.a/ valencià /de.za.pa.ɾejˈʃi.a/, /de.za.pa.ɾeˈʃi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desapareixia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desaparèixer.
# desigualment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ziˌɣwaɫˈmen/ balear /də.ziˌɣwaɫˈment/, /də.ziˌɣwaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.ziˌɣwaɫˈmen/ valencià /de.ziˌɣwaɫˈment/, /de.ziˌɣwaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desigual i el sufix -ment.

### Adverbi

desigualment
* d'una manera desigual

#### Antònims

* igualment

#### Traduccions

* Anglès: unequally $^{(en)}$
* Castellà: desigualmente $^{(es)}$
* Francès: inégalement $^{(fr)}$
* Italià: disugualmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·i·gual·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desigualmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.siˌɣwalˈmen.te\
       Americà: alt /d(e).siˌɡwalˈmen.te/, baix \de.siˌɣwalˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desigual i el sufix -mente.

### Adverbi

desigualmente
* desigualment

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·si·gual·men·te (5)
# disciple
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈsaɪpəɫ/ àudio (EUA)

### Nom

disciple ‎(plural disciples)
* deixeble

### Vegeu també

* disciple. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /diˈsipl/

### Nom

disciple m. f. ‎(plural disciples)
* deixeble

### Vegeu també

* disciple. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# disciplinadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ balear /dis.si.pɫiˌna.ðəˈment/, /dis.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.si.pɫiˌna.ðaˈmen/ valencià /di.si.pɫiˌna.ðaˈment/, /di.si.pɫiˌna.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De disciplinat i el sufix -ment.

### Adverbi

disciplinadament
* D'una manera disciplinada, amb disciplina.

#### Traduccions

* Anglès: disciplinarily $^{(en)}$
* Francès: disciplinairement $^{(fr)}$
* Italià: disciplinatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·ci·pli·na·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# discessi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈkɛs.siː/

### Verb

discessī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de discēdō