OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# avereguessen
## Català
### Verb

avereguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb averar.

### Miscel·lània

* Anagrama: veranegésseu
# avereguessa
## Català
### Verb

avereguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb averar.
# averegués
## Català
### Verb

averegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb averar.
# averavo
## Català
### Verb

averavo
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de averar.
# avalanșa
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

avalanșa
* nominatiu i acusatiu definit singular de avalanșă
# avalanșei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

avalanșei
* genitiu i datiu definit singular de avalanșă
# avalanșelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

avalanșelor
* genitiu i datiu definit plural de avalanșă
* vocatiu plural de avalanșă
# avalanchas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βaˈlan.t͡ʃas\, meridional \a.βaˈlaŋ.t͡ʃah\
       Americà: alt /a.baˈlan.t͡ʃ(a)s/, baix \a.βaˈlaŋ.t͡ʃah\, austral \a.βaˈlan.t͡ʃas\
   * Rimes: -antʃas

### Nom

avalanchas f. pl.
* forma plural de avalancha
# avalancha
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βaˈlan.t͡ʃa\, meridional \a.βaˈlaŋ.t͡ʃa\
       Americà: alt /a.baˈlan.t͡ʃ(a)/, baix \a.βaˈlaŋ.t͡ʃa\, austral \a.βaˈlan.t͡ʃa\
   * Rimes: -antʃa

### Nom

avalancha f. ‎(plural avalanchas)
* allau

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·va·lan·cha (4)
# avalanșe
## Romanès
### Nom

avalanșe
* forma plural de avalanșă
* genitiu i datiu indefinit singular de avalanșă
# avalanșele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

avalanșele
* nominatiu i acusatiu definit plural de avalanșă
# avalanșo
## Romanès
### Nom

avalanșo
* vocatiu singular de avalanșă
# avalam
## Català
### Verb

avalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de avalar.
# autografià
## Català
### Verb

autografià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de autografiar.
# autografiàssim
## Català
### Verb

autografiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàssiu
## Català
### Verb

autografiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàs
## Català
### Verb

autografiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàssem
## Català
### Verb

autografiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàreu
## Català
### Verb

autografiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de autografiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàsseu
## Català
### Verb

autografiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# autografiàveu
## Català
### Verb

autografiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de autografiar.
# autografiàrem
## Català
### Verb

autografiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de autografiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autografiar.
# avellanates
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βe.ʎaˈna.tes\, meridional \a.βe.ʝaˈna.teh\
       Americà: alt /a.be.ʝaˈna.t(e)s/, baix \a.βe.ʝaˈna.teh\, austral \a.βe.ʒaˈna.tes\
   * Rimes: -ates

### Nom

avellanates m. pl.
* forma plural de avellanate

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·lla·na·tes (5)
* Anagrama: avellanaste
# avellano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βeˈʎa.no\, meridional \a.βeˈʝa.no\
       Americà: alt /a.beˈʝa.no/, baix \a.βeˈʝa.no\, austral \a.βeˈʒa.no\
   * Rimes: -ano

### Nom

avellano m. ‎(plural avellanos)
* avellaner

#### Compostos i expressions

* avellano bobo
* avellano chileno
* avellano común
* avellano de costa
* avellano de América
* avellano de bruja
* avellano europeo
* avellano loco
* pino avellano

#### Sinònims

* ablano, avellanero

#### Hipònims

* avellano bobo, avellano loco, nochizo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·lla·no (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre avellano
* Font Quer, Pío. «48. AVELLANO». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, 101-103. ISBN 8483072422.
# avellanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βeˈʎa.nos\, meridional \a.βeˈʝa.noh\
       Americà: alt /a.beˈʝa.n(o)s/, baix \a.βeˈʝa.noh\, austral \a.βeˈʒa.nos\
   * Rimes: -anos

### Nom

avellanos m. pl.
* forma plural de avellano
# aveloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈve.loj/

### Nom

aveloj
* forma plural de avelo
# avellana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈʎa.nə/, balear /ə.vəˈʎa.nə/ Occidental: nord-occidental /a.βeˈʎa.na/ valencià /a.veˈʎa.na/, /a.βeˈʎa.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: Del llatí avellāna, segle XIII, de abellāna nux ‎(literalment «nou d’Abel·la, ciutat romana»), segle XIII.

### Nom

avellana f. ‎(plural avellanes)
* Fruit i llavor comestible de l’avellaner.

#### Variants

* vellana (col·loquial)

#### Traduccions

* Alemany: Haselnuss $^{(de)}$ f.
* Anglès: hazelnut $^{(en)}$
* Armeni: պնդուկ $^{(hy)}$ ‎(pnduk)
* Asturià: ablana $^{(ast)}$
* Basc: hur $^{(eu)}$
* Búlgar: ле́шник $^{(bg)}$ m. ‎(lèixnik)
* Castellà: avellana $^{(es)}$ f.
* Coreà: 개암 $^{(ko)}$ ‎(gaeam)
* Danès: hasselnød $^{(da)}$ c.
* Eslovac: lieskový orech $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: lešnik $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: avelo $^{(eo)}$
* Feroès: heslinøt $^{(fo)}$ f.
* Francès: noisette $^{(fr)}$ f.
* Friülà: nole $^{(fur)}$
* Gallec: abelá $^{(gl)}$ f.
* Georgià: თხილი $^{(ka)}$ ‎(tkhili)
* Grec: φουντούκι $^{(el)}$ n. ‎(funduki)
* Hebreu: אלסר $^{(he)}$
* Irlandès: cnó coill $^{(ga)}$ m.
* Italià: nocciola $^{(it)}$ f.
* Llatí: abellana $^{(la)}$ f.
* Maltès: ġellewża $^{(mt)}$
* Neerlandès: hazelnoot $^{(nl)}$ f.
* Occità: avelana $^{(oc)}$ f.
* Polonès: orzech laskowy $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: avelã $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: nitschola $^{(rm)}$ f., nitschoula $^{(rm)}$ f.
* Romanès: alună $^{(ro)}$ f.
* Rus: лесно́й оре́х $^{(ru)}$ m. ‎(lesnoi orekh)
* Serbocroat: лешник $^{(sh)}$, lešnik $^{(sh)}$
* Sicilià: nuzzola $^{(scn)}$ f.
* Suec: hasselnöt $^{(sv)}$ c.
* Txec: lískový ořech $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 榛子 $^{(zh)}$ ‎(zhēnzǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·lla·na (4)
* Anagrama: anellava

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# avelarbojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.veˈlar.bojn/

### Nom

avelarbojn
* acusatiu plural de avelarbo
# avelarbon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.veˈlar.bon/

### Nom

avelarbon
* acusatiu de avelarbo
# avellanate
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βe.ʎaˈna.te\, meridional \a.βe.ʝaˈna.te\
       Americà: alt /a.be.ʝaˈna.t(e)/, baix \a.βe.ʝaˈna.te\, austral \a.βe.ʒaˈna.te\
   * Rimes: -ate
   * Etimologia: Del català avellanat.

### Nom

avellanate m. ‎(plural avellanates)
* avellanat, menjar fer amb avellanes

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·lla·na·te (5)
# avelo
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈve.lo/

### Nom

avelo ‎(acusatiu avelon, plural aveloj, plural acusatiu avelojn)
* avellana

#### Derivats

* avelarbo
# avencaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋ.kəˈɾan/, balear /ə.vəŋ.kəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋ.kaˈɾan/ valencià /a.veŋ.kaˈɾan/, /a.βeŋ.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

avencaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de avencar-se.
# avencareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋ.kəˈɾɛw/ balear /ə.vəŋ.kəˈɾəw/, /ə.vəŋ.kəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋ.kaˈɾew/ valencià /a.veŋ.kaˈɾew/, /a.βeŋ.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

avencareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de avencar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·ca·reu (4)
* Anagrames: carenàveu, evacuaren
# avencaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋ.kəˈɾi.ə/, balear /ə.vəŋ.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋ.kaˈɾi.a/ valencià /a.veŋ.kaˈɾi.a/, /a.βeŋ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

avencaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de avencar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de avencar-se.
# avencara
## Català
### Verb

avencara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avencar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avencar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·ca·ra (4)
* Anagrames: acaraven, canareva, carenava
# avencares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋˈka.ɾəs/, balear /ə.vəŋˈka.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋˈka.ɾes/ valencià /a.veŋˈka.ɾes/, /a.βeŋˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

avencares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de avencar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avencar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·ca·res (4)
* Anagrames: avencar-se, canareves, carenaves
# avencarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋ.kəˈɾɛm/ balear /ə.vəŋ.kəˈɾəm/, /ə.vəŋ.kəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋ.kaˈɾem/ valencià /a.veŋ.kaˈɾem/, /a.βeŋ.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

avencarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de avencar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·ca·rem (4)
* Anagrames: carenàvem, maceraven
# avencaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋˈka.ɾən/, balear /ə.vəŋˈka.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋˈka.ɾen/ valencià /a.veŋˈka.ɾen/, /a.βeŋˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

avencaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de avencar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avencar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: carenaven
# avencarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəŋ.kəˈɾi.ən/, balear /ə.vəŋ.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βeŋ.kaˈɾi.en/ valencià /a.veŋ.kaˈɾi.en/, /a.βeŋ.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

avencarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de avencar-se.
# aventuràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.ɾəm/, balear /ə.vən.tuˈɾa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.ɾem/ valencià /a.ven.tuˈɾa.ɾem/, /a.βen.tuˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aventuràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aventurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuràssem
## Català
### Verb

aventuràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuràsseu
## Català
### Verb

aventuràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuros
## Català
### Verb

aventuros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aventurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·tu·ros (4)
* Heterograma de 9 lletres (aenorstuv)
* Anagrames: tornaveus, venturosa
# aventuràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.ɾəw/, balear /ə.vən.tuˈɾa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.ɾew/ valencià /a.ven.tuˈɾa.ɾew/, /a.βen.tuˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aventuràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aventurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventurà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa/, balear /ə.vən.tuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa/ valencià /a.ven.tuˈɾa/, /a.βen.tuˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aventurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aventurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ven·tu·rà (4)
* Anagrames: aturaven, aürtaven, enturava, vantareu, vantàreu
# aventuràieu
## Català
### Verb

aventuràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aventurar.
# aventuràs
## Català
### Verb

aventuràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuràssim
## Català
### Verb

aventuràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventuraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tu.ɾəˈɾi.ə/, balear /ə.vən.tu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tu.ɾaˈɾi.a/ valencià /a.ven.tu.ɾaˈɾi.a/, /a.βen.tu.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aventuraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aventurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aventurar.
# aventurarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tu.ɾəˈɾi.ən/, balear /ə.vən.tu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tu.ɾaˈɾi.en/ valencià /a.ven.tu.ɾaˈɾi.en/, /a.βen.tu.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aventurarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aventurar.
# aventurariva
## Català
### Verb

aventurariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aventurar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aventurar.
# aventurariven
## Català
### Verb

aventurariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aventurar.
# aventurarives
## Català
### Verb

aventurarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aventurar.
# aventuraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tuˈɾa.ɾən/, balear /ə.vən.tuˈɾa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tuˈɾa.ɾen/ valencià /a.ven.tuˈɾa.ɾen/, /a.βen.tuˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aventuraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aventurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aventurar.
# aventurareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tu.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.vən.tu.ɾəˈɾəw/, /ə.vən.tu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tu.ɾaˈɾew/ valencià /a.ven.tu.ɾaˈɾew/, /a.βen.tu.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aventurareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aventurar.
# aventuraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.tu.ɾəˈɾi.əs/, balear /ə.vən.tu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.βen.tu.ɾaˈɾi.es/ valencià /a.ven.tu.ɾaˈɾi.es/, /a.βen.tu.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aventuraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aventurar.
# aïoli
## Francès

   * Pronúncia: /a.jɔˈli/
   * Etimologia: De l'occità alhòli, a partir de la pronúncia provençal amb iodització /aˈjɔ.li/.

### Nom

aïoli m. ‎(plural aïolis)
* allioli
# aïrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.iˈɾa.ðə/, occidental /a.iˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

aïrada
* Participi femení singular del verb aïrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·ra·da (4)
* Anagrames: adiara, adiarà, aidara, aidarà, raiada
# aïraia
## Català
### Verb

aïraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aïrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aïrar.
# aïraien
## Català
### Verb

aïraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aïrar.
# aïolis
## Francès

   * Pronúncia: /a.jɔˈli/

### Nom

aïolis m. pl.
* forma plural de aïoli
# aïní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.iˈni/, occidental /a.iˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

aïní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·ní (3)
* Anagrama: ínia
# aïr
## Català
### Verb

aïr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aïrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ïr (2)
* Anagrames: ari, iar, ira, irà, rai, Rià
# aïra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈi.ɾə/, occidental /aˈi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa

### Verb

aïra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aïrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aïrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ï·ra (3)
* Anagrames: arià, ària, raia, raïa
# aïnéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.iˈne.siw/, occidental /a.iˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aïnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aïnar.
# avergonyí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi/, /ə.vər.ɣuˈɲi/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

avergonyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de avergonyir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de avergonyir.
# avergonyís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲis/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲis/, /ə.vər.ɣuˈɲis/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲis/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲis/, /a.βeɾ.ɣoˈɲis/
   * Rimes: -is

### Verb

avergonyís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.ɾəm/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.ɾəm/, /ə.vər.ɣuˈɲi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.ɾem/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.ɾem/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

avergonyírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de avergonyir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ver·go·nyí·rem (5)
* Anagrama: vergonyaríem
# avergonyíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.səm/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.səm/, /ə.vər.ɣuˈɲi.səm/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.sem/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.sem/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

avergonyíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.əw/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.əw/, /ə.vər.ɣuˈɲi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.ew/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.ew/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

avergonyíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βər.ɡuˈɲi.ɾəw/ balear /ə.vəɾ.ɣoˈɲi.ɾəw/, /ə.vər.ɣuˈɲi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.βer.ɣoˈɲi.ɾew/ valencià /a.veɾ.ɣoˈɲi.ɾew/, /a.βeɾ.ɣoˈɲi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

avergonyíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de avergonyir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ver·go·nyí·reu (5)
* Anagrama: vergonyaríeu
# avergonyixes
## Català
### Verb

avergonyixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avergonyir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyixo
## Català
### Verb

avergonyixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avergonyir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyixos
## Català
### Verb

avergonyixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avergonyir.
# aviors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈos/, balear /ə.viˈos/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈos/ valencià /a.viˈoɾs/, /a.βiˈoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

aviors f. pl.
* Forma plural de avior.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·ors (3)
* Heterograma de 6 lletres (aiorsv)
* Anagrames: avoris, ovaris, varios
# aviones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβjo.nes\, meridional \aˈβjo.neh\
       Americà: alt /aˈbjo.n(e)s/, baix \aˈβjo.neh\, austral \aˈβjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

aviones m. pl.
* forma plural de avión
# avions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈons/, balear /ə.viˈons/ Occidental: /a.βiˈons/, /a.viˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

avions m. pl.
* Forma plural de avió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·ons (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainosv)
* Anagrames: nivosa, sonavi, vaniso, vinosa, vionàs

## Occità

   * Pronúncia: /aˈbjus/

### Nom

avions m. pl.
* forma plural de avion
# avior
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈo/, balear /ə.viˈo/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈo/ valencià /a.viˈoɾ/, /a.βiˈoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Homòfon: avió
   * Etimologia: De avi i el sufix -or.

### Nom

avior f. ‎(plural aviors)
* Ascendència d'avis.
* antigor

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·or (3)
* Anagrames: avori, avorí, ovari, vairó, vario, voria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# avio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβi.u/ Occidental: nord-occidental /aˈβi.o/ valencià /aˈvi.o/, /aˈβi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

avio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aviar.
# avion
## Occità

   * Pronúncia: /aˈbju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

avion m. ‎(plural avions)
* avió
# aviram
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈɾam/, balear /ə.viˈɾam/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈɾam/ valencià /a.viˈɾam/, /a.βiˈɾam/
   * Rimes: -am
   * Etimologia: De aviam amb una consonant per analogia amb haver ‎(«possessió»), del llatí vulgar *aviāmen, col·lectiu de avis ‎(«ocell»), segle XVI.

### Nom

aviram m. o f. ‎(plural avirams)
* (incomptable) Conjunt d’ocells de corral o de granja domèstica.

#### Sinònims

* aviam (antic, dialectal), feram, polalla (dialectal), pollam, viram (col·loquial), volateria

#### Traduccions

* Alemany: Geflügel $^{(de)}$
* Anglès: poultry $^{(en)}$
* Castellà: averío $^{(es)}$ m., aves de corral $^{(es)}$ f. pl.
* Eslovè: perutnina $^{(sl)}$ f.
* Francès: volaille $^{(fr)}$ f.
* Italià: pollame $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·ram (3)
* Anagrames: armavi, mirava, rimava, variam

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, Optimot
# avirams
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈɾams/, balear /ə.viˈɾams/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈɾams/ valencià /a.viˈɾams/, /a.βiˈɾams/
   * Rimes: -ams

### Nom

avirams m. f. pl.
* Forma plural de aviram.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·rams (3)
* Anagrama: visarma
# bandejara
## Català
### Verb

bandejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandejar.