OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# muga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmu.ɣə/, occidental /ˈmu.ɣa/
   * Rimes: -uɡa
   * Etimologia: D’un preromà pirinenc, afí al basc muga, segle XI. Doblet de boga.

### Nom

muga f. ‎(plural mugues)
* (antic, pirinenc) fita (senyal de límit)
    «Segons que es consideri frontera la línia divisòria d'aigües entre les mugues núms. 261 i 262 o la línia recta entre les dues fites, la boca de l'avenc serà espanyola o francesa.» (Francesc Vicens i Giralt, Avencs i coves, 1958)

#### Notes

* Fossilitzat com a termenal en diversos topònims.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ga (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DECat
# mugues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmu.ɣəs/, occidental /ˈmu.ɣes/
   * Rimes: -uɡes

### Nom

mugues f. pl.
* Forma plural de muga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·gues (2)
# boga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈbɔ.ɣə/, (gironí) /ˈbo.ɣə/ Occidental: nord-occidental /ˈbɔ.ɣa/ valencià /ˈbɔ.ɣa/, /ˈbɔ.ɣɔ/
   * Rimes: -ɔɡa
   * Homòfon: voga
   * Etimologia: [1] Del llatí buda, segle XIII.
   * Etimologia: [2] Del llatí bōca, segle XIV.
   * Etimologia: [3] D’un preromà pirinenc, afí al basc muga amb vacil·lació antiga de b- i m-. Doblet de muga.

### Nom

boga f. ‎(plural bogues)
* Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.

#### Sinònims

* balca, bova, ciri

#### Traduccions

* Alemany: Rohrkolben $^{(de)}$
* Amazic marroquí: ⵜⴰⴱⵓⴷⴰ $^{(zgh)}$ ‎(tabuda)
* Anglès: bulrush $^{(en)}$
* Castellà: espadaña $^{(es)}$
* Francès: massette $^{(fr)}$
* Italià: stiancia $^{(it)}$
* Occità: balca $^{(oc)}$ f.

### Nom

boga f. ‎(plural bogues)
* Peix teleosti de la família dels espàrids. (Boops boops)
* (peixos) salpa
* (peixos) besuc de la taca

#### Sinònims

* boga-ravell, boga-ravell, boganyó, bogarró, bogó, bogues, boguet, boguet, madrilla, maire, salpa, virador, boga ravell, bogarro, voga

#### Traduccions

* Alemany: Gelbstriemen $^{(de)}$
* Anglès: bogue $^{(en)}$
* Asturià: boga $^{(ast)}$, boa $^{(ast)}$
* Castellà: boga $^{(es)}$
* Francès: bogue $^{(fr)}$
* Italià: buga $^{(it)}$

### Nom

boga f. ‎(plural bogues)
* (nord-occidental) Sinònim de fita ‎(«senyal de límit»).

### Verb

boga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de bogar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb bogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ga (2)
* Anagrames: bagó, gabo, goba

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈbo.ɣa\
       Americà: alt /ˈbo.ɡa/, baix \ˈbo.ɣa\
   * Rimes: -oɡa

### Nom

boga f. ‎(plural bogas)
* (peixos) boga

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ga (2)

### Vegeu també

* boga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# fita
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈfi.tə/, occidental /ˈfi.ta/
   * Rimes: -ita
   * Etimologia: Del llatí fīcta ‎(«ficada»).

### Nom

fita f. ‎(plural fites)
* Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.
* Objectiu o fet destacat.
    «Una de les fites més extraordinàries del socialisme xinès ha estat la seva eliminació de la pobresa extrema al país.» (Infografies en Català (@infografiesencatala), «Socialisme a la Xina: Passat, present i futur del socialisme i el PCX» (4a imatge), set. 2021)
    «La pell del fetus es comença a pigmentar cap a la setmana 23 d'embaràs, aproximadament la meitat de la gestació. Que ara s'hagi representat un fetus amb la pell fosca és una fita que les xarxes han aplaudit com una imatge poderosa i revolucionària.» (Redacció de la CCMA, Un fetus negre, la revolucionària imatge que alerta del biaix racista a la medicina, CCMA, gen. 2022)

#### Sinònims

* (marca) boga, llinda, molló, monjoia, muga, pedró, terme, vedruna

#### Traduccions

* Alemany: Grenzstein $^{(de)}$ m.
* Anglès: milestone $^{(en)}$, boundary stone $^{(en)}$, marker stone $^{(en)}$
* Castellà: hito $^{(es)}$, mojón $^{(es)}$ m.
* Eslovac: hraničný kameň $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: limŝtono $^{(eo)}$
* Francès: borne $^{(fr)}$
* Italià: cippo $^{(it)}$
* Llatí: terminus $^{(la)}$ m.
* Polonès: granicznik $^{(pl)}$ m., znak graniczny $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: marco $^{(pt)}$ m.

### Adjectiu

fita f. ‎(plural fites)
* Forma femenina de fit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fi·ta (2)
* Anagrama: tifa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# molló
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈʎo/ balear /moˈʎo/, /muˈʎo/ Occidental: /moˈʎo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: [1] Del llatí *mutolōne(m), acusatiu de *mutulo, de mutulus, segle X.
   * Etimologia: [2] De moll ‎(«medul·la») i el sufix -ó.
   * Etimologia: [3] De molla ‎(«part del pa») i el sufix -ó.
   * Etimologia: [4] De moll ‎(«Mullus») i el sufix -ó.

### Nom

molló m. ‎(plural mollons)
* Sinònim de fita ‎(«senyal de límit»).

### Nom

molló m. ‎(plural mollons)
* Flor de l'olivera.

### Nom

molló m. ‎(plural mollons)
* (mallorquí) Llesca de pa grossa.

### Nom

molló m. ‎(plural mollons)
* (mallorquí) Grup de peixos anomenats molls.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·lló (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llinda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎin.də/, occidental /ˈʎin.da/
   * Etimologia: Del llatí līmina, segle XIV.

### Nom

llinda f. ‎(plural llindes)
* Suport horitzontal situat a la part superior d'una porta o d'una finestra.
* Sinònim de partió ‎(«línia de límit»).
* Sinònim de fita ‎(«senyal de límit»).

#### Sinònims

* emposta (alguerès)
* joval (pallarès, ribagorçà)
* llindar (tarragoní, tortosí, valencià septentrional)
* solera (valencià central)

#### Traduccions

* Anglès: lintel $^{(en)}$
* Basc: altalburu $^{(eu)}$
* Castellà: dintel $^{(es)}$
* Francès: linteau $^{(fr)}$
* Italià: architrave $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llin·da (2)
* Anagrama: llandí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# monjoia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲˈʒɔ.jə/ balear /moɲˈʒɔ.jə/, /muɲˈʒɔ.jə/ Occidental: nord-occidental /moɲˈd͡ʒɔ.ja/ valencià /moɲˈd͡ʒɔ.ja/, /moɲˈd͡ʒɔ.jɔ/
   * Rimes: -ɔja
   * Etimologia: De mont i joia perquè els pelegrins feien un munt de pedres amb crits de joia quan tenien a la vista el lloc del pelegrinatge, segle XIV. Cognat del francès montjoie.

### Nom

monjoia f. ‎(plural monjoies)
* Sinònim de fita ‎(«senyal de límit»).
* Garba petita de cereals segats.

#### Traduccions

* Anglès: sheaf $^{(en)}$
* Castellà: gavilla $^{(es)}$ f., garba $^{(es)}$
* Francès: gerbe $^{(fr)}$
* Italià: covone $^{(it)}$

### Verb

monjoia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de monjoiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb monjoiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mon·jo·ia (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# monjoies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲˈʒɔ.jəs/ balear /moɲˈʒɔ.jəs/, /muɲˈʒɔ.jəs/ Occidental: /moɲˈd͡ʒɔ.jes/
   * Rimes: -ɔjes

### Nom

monjoies f. pl.
* Forma plural de monjoia.

### Verb

monjoies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de monjoiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb monjoiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mon·jo·ies (3)
# pies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpi.əs/, occidental /ˈpi.es/
   * Rimes: -ies

### Adjectiu

pies f. pl.
* Forma plural de pia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·es (2)
* Anagrames: pesi, pesí, pise

## Anglès
### Nom

pies
* forma plural de pie

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpjes/, meridional /ˈpjeh/
       Americà: alt /ˈpjes/, baix /ˈpjeh/, austral /ˈpjes/
   * Rimes: -es

### Nom

pies m. pl.
* forma plural de pie
* (basquetbol) peus

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: pise, pisé, sipe

## Francès

   * Pronúncia: /pi/

### Nom

pies f. pl.
* forma plural de pie

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

## Polonès

   * Pronúncia: /pjɛs/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Del protoeslau *pьsъ.

### Nom

pies m. anim.
* gos

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | pies | psy |
| Genitiu | psa | psów |
| Datiu | psu | psom |
| Acusatiu | psa | psy |
| Instrumental | psem | psami |
| Locatiu | psie | psach |
| Vocatiu | psie | psy |

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre pies
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre pies
# cotorra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈto.rə/ balear /koˈto.rə/, /kuˈto.rə/ Occidental: /koˈto.ra/
   * Rimes: -ora
   * Etimologia: Del castellà cotorra, de cotorrera ‎(«dona xerraire»), de cotarrera, de cotarro ‎(«alberg de vagabunds»), de coto ‎(«lloc tancat»), segle XVII.

### Nom

cotorra f. ‎(plural cotorres)
* (ocells) Ocell de l'ordre dels psitaciformes de colors vius i variats, especialment Myiopsitta monachus.
* Persona que parla molt, sense mesura.

#### Traduccions

* Castellà: cotorra $^{(es)}$ f.
* Anglès: chatterbox $^{(en)}$
* Castellà: cotorra $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·tor·ra (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /koˈto.ra/
       Americà: alt /k(o)ˈto.ra/, baix /koˈto.ra/
   * Rimes: -ora
   * Etimologia: De cotorrera ‎(«dona xerraire»), de cotarrera, de cotarro ‎(«alberg de vagabunds»), de coto ‎(«lloc tancat»).

### Nom

cotorra f. ‎(plural cotorras)
* cotorra (ocell)
* cotorra (persona que parla molt)

#### Derivats

* cotorrear

#### Descendents

* Català: cotorra f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·to·rra (3)
* Anagrama: cotarro

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cotorra
# tors
## Català

   * Pronúncia: /ˈtors/
   * Rimes: -oɾs
   * Homòfons: tords, torrs
   * Etimologia: De l'italià torso, del llatí thyrsus ‎(«tija»), del grec antic θύρσος ‎(thýrsos, «tija»), segle XIX. Possible doblet del patrimonial tors.

### Nom

tors m. ‎(plural torsos)
* Tronc del cos humà.
* Tronc d'una estàtua, especialment si no té les extremitats.

#### Traduccions

* Anglès: torso $^{(en)}$
* Castellà: torso $^{(es)}$ m.
* Francès: torse $^{(fr)}$ m.
* Italià: torso $^{(it)}$ m.

### Nom

tors m. pl.
* Forma plural de tor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: rost, rots, sort, Sort, tros

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Nom

tors m. pl.
* forma plural de tor

### Nom

tors f. pl.
* forma plural de tor
# prouta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈpɾɔw.tə/ Occidental: nord-occidental /ˈpɾɔw.ta/ valencià /ˈpɾɔw.ta/, /ˈpɾɔw.tɔ/

### Adjectiu

prouta f. ‎(plural proutes)
* (col·loquial, lleidatà) Forma femenina de prou.
    «Jo prouta feina tenia a desempallegar-me del iaio.» (Irene Solanich [ed.], Política criminal, 2021, →ISBN)

### Miscel·lània

* Síl·labes: prou·ta (2)
* Heterograma de 6 lletres (aoprtu)
* Anagrama: portau

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# sàbiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.βi.ɣən/, occidental /ˈsa.bi.ɣen/

### Verb

sàbiguen
* (col·loquial, balear, occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb saber.
* (col·loquial, balear, occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb saber.

#### Sinònims

* sàpiguen, sàpien
* (col·loquials) sabin, sàpiguin, sàbien, sàbon, sàbigon

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·bi·guen (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeginsu)
# sàbigo
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈsa.βi.ɣo/

### Verb

sàbigo
* (col·loquial, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb saber.
* (col·loquial, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb saber.

#### Sinònims

* sàpiga, [[sàpia], saba

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·bi·go (3)
* Heterograma de 6 lletres (abgios)
* Anagrames: Boigas, gibosa
# sàbigos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈsa.βi.ɣos/

### Verb

sàbigos
* (nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saber.

#### Sinònims

* sàpigues, sàpies
* (col·loquial) sabis, sàpiguis, sàbigues, sàbies, sabos

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·bi·gos (3)
# asades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈza.ðəs/, occidental /aˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

asades f. pl.
* Forma plural de asada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sa·des (3)
* Anagrama: adesàs
# cavalcadures
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾəs/, balear /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾes/ valencià /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾes/, /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Nom

cavalcadures f. pl.
* Forma plural de cavalcadura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·val·ca·du·res (5)
# disfàgia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /disˈfa.ʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /disˈfa.ʒi.a/, valencià /disˈfa.d͡ʒi.a/
   * Etimologia: Del prefix dis- i el sufix -fàgia.

### Nom

disfàgia f. ‎(plural disfàgies)
* (medicina) Problemes a l'hora d'empassar-se l'aliment o beguda.

#### Traduccions

* Anglès: dysphagia $^{(en)}$
* Castellà: disfagia $^{(es)}$
* Esperanto: disfagio $^{(eo)}$
* Francès: dysphagie $^{(fr)}$
* Gallec: disfaxia $^{(gl)}$ f.
* Italià: disfagia $^{(it)}$ f.
* Portuguès: disfagia $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fà·gi·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# disfàgies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /disˈfa.ʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /disˈfa.ʒi.es/, valencià /disˈfa.d͡ʒi.es/

### Nom

disfàgies f. pl.
* Forma plural de disfàgia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fà·gi·es (4)
# àgils
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈa.ʒiɫs/ Occidental: nord-occidental /ˈa.ʒiɫs/, valencià /ˈa.d͡ʒiɫs/

### Adjectiu

àgils inv. pl.
* Forma plural de àgil.

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·gils (2)
* Anagrama: sigla
# ressonaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /re.soˈna.ja/

### Verb

ressonaia
* (col·loquial, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ressonar.

#### Variants

* ressonava

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·so·na·ia (4)
# agibellàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒi.βeˈʎa.jem/

### Verb

agibellàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agibellar.

#### Variants

* agibellàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·be·llà·iem (5)
# aguaitos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈɣwaj.tos/

### Verb

aguaitos
* (col·loquial, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguaitar.

#### Variants

* aguaitis, aguaites

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guai·tos (3)
* Anagrames: sotaigua, sotaiguà
# bateiaia
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.təˈja.jə/
   * Etimologia: De bateialla per iodització.

### Nom

bateiaia f. ‎(plural bateiaies)
* bateialla

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·te·ia·ia (4)
# bateiaies
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.təˈja.jəs/

### Nom

bateiaies f. pl.
* Forma plural de bateiaia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·te·iai·es (4)
# ramats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmats/, occidental /raˈmats/
   * Rimes: -ats

### Nom

ramats m. pl.
* Forma plural de ramat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·mats (2)
* Anagrames: armats, tramàs
# sàpiguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈsa.pi.ɣin/

### Verb

sàpiguin
* (col·loquial, oriental)Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb saber.
* (col·loquial, oriental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb saber.

#### Variants

* sàpiguen, sàpien
* (col·loquial) sabin, sàbiguen, sàbien, sàbon, sàbigon

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·pi·guin (3)
# sàpiguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈsa.pi.ɣis/

### Verb

sàpiguis
* (oriental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saber.

#### Variants

* sàpigues, sàpies
* (col·loquial) sabis, sàbigues, sàbies, sabos, sàbigos

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·pi·guis (3)
# abacallanàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.kə.ʎəˈna.ɾəm/, occidental /a.ba.ka.ʎaˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

abacallanàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abacallanar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abacallanar.

#### Variants

* abacallanéssim, abacallanéssem, abacallanàssem, abacallanàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ca·lla·nà·rem (6)
# abacallanàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.kə.ʎəˈna.ɾəw/, occidental /a.ba.ka.ʎaˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

abacallanàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abacallanar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abacallanar.

#### Variants

* abacallanéssiu, abacallanésseu, abacallanàsseu, abacallanàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ca·lla·nà·reu (6)
# habitudinàries
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.βi.tu.ðiˈna.ɾi.as/

### Adjectiu

habitudinàries f. pl.
* Forma plural de habitudinària.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·di·nà·ri·es (7)
# habitudinària
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.βi.tu.ðiˈna.ɾi.a/

### Adjectiu

habitudinària f. ‎(plural habitudinàries)
* Forma femenina de habitudinari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·di·nà·ri·a (7)
# carbassa
## Català

   * Pronúncia: oriental /kərˈba.sə/, occidental /kaɾˈba.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: Variant de carabassa.

### Nom

carbassa f. ‎(plural carbasses)
* (central, septentrional) Forma alternativa de carabassa.

### Nom

carbassa m. ‎(només en singular)
* (central, septentrional) Forma alternativa de carabassa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bas·sa (3)
* Anagrama: bascaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# carbasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kərˈba.səs/, occidental /kaɾˈba.ses/
   * Rimes: -ases

### Nom

carbasses f. pl.
* Forma plural de carbassa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bas·ses (3)
# absoleia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ap.soˈɫe.ja/

### Verb

absoleia
* (col·loquial, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
* (col·loquial, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.

#### Variants

* absolia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·so·le·ia (4)
# impregne
## Català

   * Pronúncia:
       Occidental: nord-occidental /imˈpɾeŋ.ne/, valencià /imˈpɾeɡ.ne/

### Verb

impregne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impregnar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impregnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impregnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impregnar.

#### Variants

* [1] impregno, impregn, impregni
* [2,3,4] impregni

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·ne (3)
# impregnis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpɾeŋ.nis/ Occidental: nord-occidental /imˈpɾeŋ.nis/, valencià /imˈpɾeɡ.nis/
   * Homòfon: impregni's

### Verb

impregnis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impregnar.

#### Variants

* impregnes

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nis (3)
# impregno
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈpɾeŋ.nu/ Occidental: nord-occidental /imˈpɾeŋ.no/, valencià /imˈpɾeɡ.no/

### Verb

impregno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impregnar.
* (col·loquial, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impregnar.
* (col·loquial, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impregnar.

#### Variants

* [1] impregne, impregn, impregni
* [2,3] impregni, impregne

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·no (3)
* Heterograma de 8 lletres (egimnopr)
* Anagrama: pignorem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \imˈpɾeɣ.no\
       Americà: alt /imˈpɾeɡ.no/, baix \imˈpɾeɣ.no\
   * Rimes: -eɡno

### Verb

impregno
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb impregnar
# impregnos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /imˈpɾeŋ.nos/

### Verb

impregnos
* (col·loquial, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impregnar.

#### Variants

* impregnis, impregnes

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nos (3)
* Heterograma de 9 lletres (egimnoprs)
# xarmallera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.məˈʎe.ɾə/

### Adjectiu

xarmallera f. ‎(plural xarmalleres)
* Forma femenina de xarmaller.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·ma·lle·ra (4)
# xarmalleres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.məˈʎe.ɾəs/

### Adjectiu

xarmalleres f. pl.
* Forma plural de xarmallera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·ma·lle·res (4)
# sintetitzadora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sin.tə.ti.d͡zəˈðo.ɾə/ Occidental: nord-occidental /sin.te.ti.d͡zaˈðo.ɾa/, valencià /sin.te.ti.zaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

sintetitzadora f. ‎(plural sintetitzadores)
* Forma femenina de sintetitzador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·te·tit·za·do·ra (6)
# instrumentalitz
## Català

   * Pronúncia: balear /ins.tɾu.mən.təˈɫit͡s/
   * Rimes: -its

### Verb

instrumentalitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instrumentalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·men·ta·litz (5)
# prosòdia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈzɔ.ði.ə/ balear /pɾoˈzɔ.ði.ə/, /pɾuˈzɔ.ði.ə/ Occidental: /pɾoˈzɔ.ði.a/
   * Etimologia: Del grec προςωδια ‎(prosōdia), format pel prefix προς ‎(pros, «al costat de») , amb l'arrel ώδη ‎(ṓdē, «cançó») i el sufix ia ‎(ia, «qualitat de»).

### Nom

prosòdia f. ‎(plural prosòdies)
* Part de la gramàtica que estudia la pronunciació i correcta entonació de la frase.

#### Traduccions

* Anglès: prosody $^{(en)}$
* Castellà: prosodia $^{(es)}$
* Francès: prosodie $^{(fr)}$
* Italià: prosodia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·sò·di·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# prosòdies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈzɔ.ði.əs/ balear /pɾoˈzɔ.ði.əs/, /pɾuˈzɔ.ði.əs/ Occidental: /pɾoˈzɔ.ði.es/

### Nom

prosòdies f. pl.
* Forma plural de prosòdia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·sò·di·es (4)
* Anagrama: posseïdor
# segons sembla
## Català
### Adverbi

segons sembla
* Sinònim de aparentment.

### Sinònims

* pel que sembla

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# pel que sembla
## Català
### Adverbi

pel que sembla
* Sinònim de aparentment.

### Sinònims

* segons sembla

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# flaó
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɫəˈo/, occidental /fɫaˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del francès antic flaon, del llatí tardà fladōnem, del fràncic *flaþō ‎(«coca»), segle XIII. Doblet de flam.

### Nom

flaó m. ‎(plural flaons)
* Pastís de la cuina catalana fet de pasta de farina farcida de formatge fresc o d'un ingredient dolç.

#### Variants

* flaona

### Miscel·lània

* Síl·labes: fla·ó (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB