OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arravates
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈβa.təs/, balear /ə.rəˈva.təs/ Occidental: nord-occidental /a.raˈβa.tes/ valencià /a.raˈva.tes/, /a.raˈβa.tes/
   * Rimes: -ates

### Verb

arravates
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arravatar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·tes (4)
* Anagrama: arrestava
# arravat
## Català
### Verb

arravat
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·vat (3)
* Anagrames: travara, travarà
# arravatés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈtes/, balear /ə.rə.vəˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈtes/ valencià /a.ra.vaˈtes/, /a.ra.βaˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

arravatés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·tés (4)
* Anagrama: arrestava
# arravatí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈti/, balear /ə.rə.vəˈti/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈti/ valencià /a.ra.vaˈti/, /a.ra.βaˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

arravatí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·tí (4)
* Anagrames: trairava, travaria
# arravato
## Català
### Verb

arravato
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·to (4)
* Anagrames: avortara, avortarà
# arravati
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈβa.ti/, balear /ə.rəˈva.ti/ Occidental: nord-occidental /a.raˈβa.ti/ valencià /a.raˈva.ti/, /a.raˈβa.ti/
   * Rimes: -ati

### Verb

arravati
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arravatar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arravatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arravatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·ti (4)
* Anagrames: trairava, travaria
# arravatares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈta.ɾəs/, balear /ə.rə.vəˈta.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈta.ɾes/ valencià /a.ra.vaˈta.ɾes/, /a.ra.βaˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arravatares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arravatar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·ta·res (5)
* Anagrama: arravatar-se
# arravate
## Català
### Verb

arravate
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arravatar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arravatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arravatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arravatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·va·te (4)
* Anagrama: aterrava
# arreat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈat/, occidental /a.reˈat/
   * Rimes: -at

### Verb

arreat
* Participi masculí singular del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·at (3)
* Anagrames: aterra, aterrà, errata, etarra, tararé
# arreats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.reˈats/, occidental /a.reˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arreats
* Participi masculí plural del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ats (3)
* Anagrames: arresta, arrestà, aterràs, restara, restarà, tarares, tresara, tresarà
# arreï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛ.i/ balear /əˈrə.i/, /əˈrɛ.i/ Occidental: /aˈre.i/
   * Rimes: -ɛi

### Verb

arreï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrear.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ï (3)
* Anagrames: arrie, raier, riera, Riera
# arreessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.sin/, occidental /a.reˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arreessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·es·sin (4)
* Anagrames: arriessen, asseriren
# arrearàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾas/, occidental /a.re.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrearàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·a·ràs (4)
* Anagrama: arrasaré
# arreí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈi/, occidental /a.reˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

arreí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·í (3)
* Anagrames: arrie, raier, riera, Riera
# arreessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.sis/, occidental /a.reˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arreessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·es·sis (4)
* Anagrames: arriesses, asserires
# arreassen
## Català
### Verb

arreassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·as·sen (4)
* Anagrama: asserenar
# arreava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.reˈa.βə/, balear /ə.reˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.reˈa.βa/ valencià /a.reˈa.va/, /a.reˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arreava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·a·va (4)
* Anagrames: avararé, averarà
# arreant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.reˈan/ balear /ə.reˈant/, /ə.reˈan/ Occidental: nord-occidental /a.reˈan/ valencià /a.reˈant/, /a.reˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arreant
* Gerundi del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ant (3)
* Anagrames: enartar, entrara, entrarà, rentara, rentarà, tararen, trenara, trenarà
# arreàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.reˈa.βəm/, balear /ə.reˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.reˈa.βem/ valencià /a.reˈa.vem/, /a.reˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arreàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·à·vem (4)
* Anagrames: averarem, averàrem, veremara, veremarà
# arreàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.reˈa.βəw/, balear /ə.reˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.reˈa.βew/ valencià /a.reˈa.vew/, /a.reˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arreàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·à·veu (4)
* Anagrames: averareu, averàreu
# arreïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛ.is/ balear /əˈrə.is/, /əˈrɛ.is/ Occidental: /aˈre.is/
   * Rimes: -ɛis

### Verb

arreïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ïs (3)
* Anagrames: arries, arriés, raiers, seriar, sierra $^{(revers)}$, Sirera
# arreéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.sim/, occidental /a.reˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arreéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·és·sim (4)
* Anagrames: arriéssem, asserirem, asserírem
# arreàssiu
## Català
### Verb

arreàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·às·siu (4)
* Anagrama: arriàsseu
# arrearan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.re.əˈɾan/, occidental /a.re.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrearan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·a·ran (4)
* Anagrama: arranaré
# arreem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɛm/ balear /ə.rəˈəm/, /ə.rəˈɛm/ Occidental: /a.reˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arreem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrear.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arrear.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·em (3)
* Anagrama: remera
# arreàssim
## Català
### Verb

arreàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·às·sim (4)
* Anagrames: amarressi, arriàssem
# arreéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.siw/, occidental /a.reˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arreéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·és·siu (4)
* Anagrames: arriésseu, asserireu, asseríreu
# arrebossen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈβɔ.sən/, occidental /a.reˈbo.sen/
   * Rimes: -osen

### Verb

arrebossen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrebossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrebossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sen (4)
* Anagrama: arboressen
# arrebossau
## Català
### Verb

arrebossau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrebossar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sau (4)
* Anagrama: arboràsseu
# arreéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈe.səm/, occidental /a.reˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arreéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·és·sem (4)
* Anagrama: arremeses
# arrebossaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsa.βən/ balear /ə.rə.boˈsa.vən/, /ə.rə.buˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.re.βoˈsa.βen/ valencià /a.re.boˈsa.ven/, /a.re.βoˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrebossaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sa·ven (5)
* Anagrama: benavarresos
# arrecerasses
## Català
### Verb

arrecerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ras·ses (5)
* Anagrama: acarreresses
# arrecerara
## Català
### Verb

arrecerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra·ra (5)
* Anagrama: acarreraré
# arrecerarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾa/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrecerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra·rà (5)
* Anagrama: acarreraré
# arrecerassis
## Català
### Verb

arrecerassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ras·sis (5)
* Anagrama: acarreressis
# arreceràsseu
## Català
### Verb

arreceràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ràs·seu (5)
* Anagrama: acarrerésseu
# arreceràssiu
## Català
### Verb

arreceràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ràs·siu (5)
* Anagrama: acarreréssiu
# arreceràssim
## Català
### Verb

arreceràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ràs·sim (5)
* Anagrama: acarreréssim
# arreceràs
## Català
### Verb

arreceràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ràs (4)
* Anagrames: acarreres, acarrerés
# arreceraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾas/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arreceraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra·ràs (5)
* Anagrames: acarrerar-se, acarrerares
# arrecer
## Català
### Verb

arrecer
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·cer (3)
* Anagrama: recrear
# arreceram
## Català
### Verb

arreceram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ram (4)
* Anagrama: acarrerem
# arreceressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾe.sin/, occidental /a.re.seˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arreceressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·res·sin (5)
* Anagrama: encarreressi
# arrecerant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.səˈɾan/ balear /ə.rə.səˈɾant/, /ə.rə.səˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.re.seˈɾan/ valencià /a.re.seˈɾant/, /a.re.seˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrecerant
* Gerundi del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rant (4)
* Anagrama: encarrerat
# arrecero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.rəˈse.ɾu/, occidental /a.reˈse.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

arrecero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ro (4)
* Anagrama: acorreré
# arrecerin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈse.ɾin/, occidental /a.reˈse.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

arrecerin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrecerar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rin (4)
* Anagrames: encarreri, encarrerí
# arrecerà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾa/, occidental /a.re.seˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrecerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rà (4)
* Anagrama: acarrere
# arreceràssem
## Català
### Verb

arreceràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ràs·sem (5)
* Anagrama: acarreréssem
# arrecerés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾes/, occidental /a.re.seˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrecerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rés (4)
* Anagrama: recrear-se
# arreceraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.sə.ɾəˈɾan/, occidental /a.re.se.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arreceraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra·ran (5)
* Anagrames: acarreraren, encarrerarà
# arreceres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈse.ɾəs/, occidental /a.reˈse.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

arreceres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrecerar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·res (4)
* Anagrama: recrear-se
# arrecerassin
## Català
### Verb

arrecerassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ras·sin (5)
* Anagrama: acarreressin
# arrecerat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾat/, occidental /a.re.seˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrecerat
* Participi masculí singular del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rat (4)
* Anagrames: carrereta, carretera
# arrecerau
## Català
### Verb

arrecerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrecerar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rau (4)
* Anagrama: acarrereu
# arrecerassen
## Català
### Verb

arrecerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ras·sen (5)
* Anagrames: acarreressen, encarreressa
# arreceraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾa.ɾən/, occidental /a.re.seˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arreceraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrecerar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra·ren (5)
* Anagrama: encarreraré
# arrecera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈse.ɾə/, occidental /a.reˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

arrecera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrecerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrecerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·ra (4)
* Anagrama: acarrere
# estorets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈɾɛts/ balear /əs.toˈɾəts/, /əs.tuˈɾɛts/ Occidental: /es.toˈɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

estorets m. pl.
* Forma plural de estoret.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·rets (3)
* Anagrama: estortes
# mesàrem
## Català
### Verb

mesàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mesar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sà·rem (3)
* Anagrama: maresme
# mesada
## Català
### Verb

mesada
* Participi femení singular del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·da (3)
* Anagrames: adesam, admesa, amades, Amades
# mesant
## Català
### Verb

mesant
* Gerundi del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sant (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemnst)
* Anagrames: mantes, menats, tensam
# mesarem
## Català
### Verb

mesarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·rem (3)
* Anagrama: maresme
# mesaren
## Català
### Verb

mesaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mesar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ren (3)
* Anagrames: esmenar, maneres, menar-se, menares, remenàs
# mesaven
## Català
### Verb

mesaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ven (3)
* Anagrama: menaves
# mesava
## Català
### Verb

mesava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de mesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·va (3)
* Anagrames: amaves, avesam
# mesaria
## Català
### Verb

mesaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de mesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ri·a (4)
* Anagrames: aimares, amaries, armaies
# mesí
## Català
### Verb

mesí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sí (2)
* Anagrames: mies, seim, siem
# mesaré
## Català
### Verb

mesaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ré (3)
* Anagrames: ameres, amerés, marees
# mesessen
## Català
### Verb

mesessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ses·sen (3)
* Anagrama: menesses
# mese
## Català
### Verb

mese
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mesar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mesar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mesar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·se (2)
* Anagrames: emes, esme, seem
# mesarien
## Català
### Verb

mesarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ri·en (4)
* Anagrames: armènies, menaries
# mesades
## Català
### Verb

mesades
* Participi femení plural del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·des (3)
* Anagrama: admeses
# mesés
## Català
### Verb

mesés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sés (2)
* Anagrames: esmes, semes
# mesaries
## Català
### Verb

mesaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·sa·ri·es (4)
* Anagrames: aïréssem, asseríem
# meseu
## Català
### Verb

meseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mesar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mesar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·seu (2)
* Anagrama: meues
# mestregeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tɾəˈʒɛw/ balear /məs.tɾəˈʒəw/, /məs.tɾəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾeˈʒew/, valencià /mes.tɾeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mestregeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mestrejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mestrejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mestrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·tre·geu (3)
* Anagrama: resteguem
# mestrejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tɾəˈʒa/ balear /məs.tɾəˈd͡ʒa/, /məs.tɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾeˈʒa/, valencià /mes.tɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

mestrejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mestrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·tre·jà (3)
* Anagrama: metjares
# mestregessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.tɾəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mes.tɾeˈʒe.sin/, valencià /mes.tɾeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mestregessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mestrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·tre·ges·sin (4)
* Anagrama: mestressegin
# mestregin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məsˈtɾɛ.ʒin/ balear /məsˈtɾə.ʒin/, /məsˈtɾɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /mesˈtɾe.ʒin/, valencià /mesˈtɾe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

mestregin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mestrejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mestrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·tre·gin (3)
* Anagrama: regiments