OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vesi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.zi/ balear /ˈvə.zi/, /ˈvɛ.zi/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.zi/ valencià /ˈve.zi/, /ˈbe.zi/
   * Rimes: -ɛzi

### Verb

vesi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vesar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·si (2)
* Anagrames: veis, vies, viés, vise

## Finès
### Nom

vesi ‎(genitiu veden, partitiu vettä)
* aigua
    saisinko vettä?podria agafar aigua?
* (en noms de lloc) llac, exemple Kallavesi

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre vesi
# vesaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾi.əm/, balear /və.zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾi.em/ valencià /ve.zaˈɾi.em/, /be.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

vesaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·rí·em (4)
* Anagrames: esvairem, esvaírem
# vesessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈze.sin/, balear /vəˈze.sin/ Occidental: nord-occidental /beˈze.sin/ valencià /veˈze.sin/, /beˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vesessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ses·sin (3)
* Anagrames: venessis, visessen
# vesassin
## Català
### Verb

vesassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sas·sin (3)
* Anagrames: vanessis, visassen
# vesasses
## Català
### Verb

vesasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sas·ses (3)
* Anagrama: vessessa
# vesassis
## Català
### Verb

vesassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sas·sis (3)
* Anagrama: visasses
# vesaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾi.əw/, balear /və.zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾi.ew/ valencià /ve.zaˈɾi.ew/, /be.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vesaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·rí·eu (4)
* Anagrames: esvaireu, esvaíreu
# vesaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾas/, balear /və.zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾas/ valencià /ve.zaˈɾas/, /be.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vesaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·ràs (3)
* Anagrames: varessa, vessara, vessarà
# vesassen
## Català
### Verb

vesassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sas·sen (3)
* Anagrama: vanesses
# vesessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈze.sis/, balear /vəˈze.sis/ Occidental: nord-occidental /beˈze.sis/ valencià /veˈze.sis/, /beˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vesessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ses·sis (3)
* Anagrames: vessessi, visesses
# vesàs
## Català
### Verb

vesàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sàs (2)
* Anagrames: vessa, vessà
# vesaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾi.əs/, balear /və.zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾi.es/ valencià /ve.zaˈɾi.es/, /be.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vesaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·ri·es (4)
* Anagrames: asseveri, asseverí, esvair-se, esvaïres
# vesessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈze.sən/, balear /vəˈze.sən/ Occidental: nord-occidental /beˈze.sen/ valencià /veˈze.sen/, /beˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vesessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ses·sen (3)
* Anagrama: venesses
# veséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈze.sim/, balear /vəˈze.sim/ Occidental: nord-occidental /beˈze.sim/ valencià /veˈze.sim/, /beˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

veséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sés·sim (3)
* Anagrama: viséssem
# vesis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.zis/ balear /ˈvə.zis/, /ˈvɛ.zis/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.zis/ valencià /ˈve.zis/, /ˈbe.zis/
   * Rimes: -ɛzis

### Verb

vesis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sis (2)
* Anagrames: vessi, vessí, vises, visés
# vesaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.zəˈɾan/, balear /və.zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /be.zaˈɾan/ valencià /ve.zaˈɾan/, /be.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vesaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sa·ran (3)
* Anagrames: arnaves, envasar, vanar-se, vanares
# vesàssiu
## Català
### Verb

vesàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sàs·siu (3)
* Anagrames: uïssaves, visàsseu
# vesés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈzes/, balear /vəˈzes/ Occidental: nord-occidental /beˈzes/ valencià /veˈzes/, /beˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

vesés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sés (2)
* Anagrames: seves, vesse
# vesem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈzɛm/ balear /vəˈzəm/, /vəˈzɛm/ Occidental: nord-occidental /beˈzem/ valencià /veˈzem/, /beˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

vesem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vesar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vesar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sem (2)
* Anagrama: meves
# vesen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.zən/ balear /ˈvə.zən/, /ˈvɛ.zən/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.zen/ valencià /ˈve.zen/, /ˈbe.zen/
   * Rimes: -ɛzen

### Verb

vesen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sen (2)
* Anagrames: nevés, venes, venés
# vesàssim
## Català
### Verb

vesàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sàs·sim (3)
* Anagrames: massives, visàssem
# veses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.zəs/ balear /ˈvə.zəs/, /ˈvɛ.zəs/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.zes/ valencià /ˈve.zes/, /ˈbe.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Verb

veses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vesar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ses (2)
* Anagrames: seves, vesse
# vesant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈzan/ balear /vəˈzant/, /vəˈzan/ Occidental: nord-occidental /beˈzan/ valencià /veˈzant/, /beˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

vesant
* Gerundi del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sant (2)
* Heterograma de 6 lletres (aenstv)
* Anagrames: vantes, vantés, ventàs
# veséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈze.siw/, balear /vəˈze.siw/ Occidental: nord-occidental /beˈze.siw/ valencià /veˈze.siw/, /beˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

veséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sés·siu (3)
* Anagrama: visésseu
# raritats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɾiˈtats/, occidental /ra.ɾiˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

raritats f. pl.
* Forma plural de raritat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ri·tats (3)
* Anagrama: trairats
# mullàssiu
## Català
### Verb

mullàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·llàs·siu (3)
* Anagrama: ululàssim
# mulle
## Català
### Verb

mulle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mullar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mullar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mullar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·lle (2)
* Anagrames: lúmel, ullem
# mullessa
## Català
### Verb

mullessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·lles·sa (3)
* Anagrama: ullàssem
# mullau
## Català
### Verb

mullau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mullar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·llau (2)
* Anagrama: ululam

## Català antic
### Verb

mullau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de mullar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de mullar
# mull
## Català
### Verb

mull
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: llum $^{(revers)}$

## Català antic
### Verb

mull
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de mullar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de mullar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de mullar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de mullar
# mullos
## Català
### Verb

mullos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·llos (2)
* Anagrama: sumoll
# mullàsseu
## Català
### Verb

mullàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·llàs·seu (3)
* Anagrama: ululàssem

## Català antic
### Verb

mullàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mullar
# mullaien
## Català
### Verb

mullaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·lla·ien (3)
* Anagrames: allumení, llamineu
# mullasses
## Català
### Verb

mullasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·llas·ses (3)
* Anagrama: sullàssem

## Català antic
### Verb

mullasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de mullar
# munireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.niˈɾɛw/ balear /mu.niˈɾəw/, /mu.niˈɾɛw/ Occidental: /mu.niˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

munireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·reu (3)
* Anagrama: rumineu
# muníreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈni.ɾəw/, occidental /muˈni.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

muníreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de munir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ní·reu (3)
* Anagrama: rumineu
# munirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.niˈɾɛm/ balear /mu.niˈɾəm/, /mu.niˈɾɛm/ Occidental: /mu.niˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

munirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·rem (3)
* Anagrama: ruminem
# multiplicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /muɫ.ti.pɫiˈka.ɾəs/, occidental /muɫ.ti.pɫiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

multiplicares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de multiplicar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb multiplicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mul·ti·pli·ca·res (5)
* Anagrama: multiplicar-se
# munisquen
## Català
### Verb

munisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb munir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nis·quen (3)
* Anagrama: munesquin
# muní
## Català

   * Pronúncia: /muˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

muní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de munir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ní (2)
* Anagrama: unim
# munírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈni.ɾəm/, occidental /muˈni.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

munírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de munir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ní·rem (3)
* Anagrama: ruminem
# muniren
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈni.ɾən/, occidental /muˈni.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

muniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de munir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·ren (3)
* Anagrames: numerin, ruminen
# munesquin
## Català
### Verb

munesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb munir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nes·quin (3)
* Anagrama: munisquen
# munint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈnin/ balear /muˈnint/, /muˈnin/ Occidental: nord-occidental /muˈnin/ valencià /muˈnint/, /muˈnin/
   * Rimes: -int

### Verb

munint
* Gerundi del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nint (2)
* Anagrama: muntin
# munia
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈni.ə/, occidental /muˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

munia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de munir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·a (3)
* Anagrama: minau
# munesqui
## Català
### Verb

munesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb munir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb munir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nes·qui (3)
* Anagrames: muniquès, muniqués, musiquen, unisquem
# munit
## Català

   * Pronúncia: /muˈnit/
   * Rimes: -it

### Verb

munit
* Participi masculí singular del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nit (2)
* Anagrames: minut, munti, muntí
# munira
## Català
### Verb

munira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb munir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnru)
* Anagrames: amurin, maurin, murina, rumina, ruminà
# munirà
## Català

   * Pronúncia: /mu.niˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

munirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnru)
* Anagrames: amurin, maurin, murina, rumina, ruminà
# munix
## Català
### Verb

munix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de munir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nix (2)
* Anagrama: xumin
# muniré
## Català

   * Pronúncia: /mu.niˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

muniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de munir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·ni·ré (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimnru)
* Anagrames: muiren, numeri, numerí, reunim, rumien, rumine, unirem, unírem
# munyires
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈɲi.ɾəs/, occidental /muˈɲi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

munyires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de munyir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb munyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·nyi·res (3)
* Heterograma de 8 lletres (eimnrsuy)
* Anagrama: esmunyir
# pertuses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈtu.zəs/, occidental /peɾˈtu.zes/
   * Rimes: -uzes

### Adjectiu

pertuses f. pl.
* Forma plural de pertusa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tu·ses (3)
* Anagrama: trespeus
# carmesins
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.məˈzins/, occidental /kaɾ.meˈzins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

carmesins m. pl.
* Forma plural de carmesí.

### Nom

carmesins m. pl.
* Forma plural de carmesí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·sins (3)
* Anagrames: cremassin, marcissen
# cerulis
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɾu.ɫis/, occidental /seˈɾu.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Adjectiu

cerulis m. pl.
* Forma plural de ceruli.

### Nom

cerulis m. pl.
* Forma plural de ceruli.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ru·lis (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceilrsu)
* Anagrama: ulceris
# arrodonesc
## Català
### Verb

arrodonesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nesc (4)
* Anagrames: descoronar, enrocadors
# arrodonesquin
## Català
### Verb

arrodonesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nes·quin (5)
* Anagrama: arrodonisquen
# arrodonires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.ɾəs/ balear /ə.ro.ðoˈni.ɾəs/, /ə.ru.ðuˈni.ɾəs/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

arrodonires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrodonir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ni·res (5)
* Anagrama: arrodonir-se
# arrodonixes
## Català
### Verb

arrodonixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrodonir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ni·xes (5)
* Anagrama: arredonixos
# arrodonisquen
## Català
### Verb

arrodonisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nis·quen (5)
* Anagrama: arrodonesquin
# arrodonisques
## Català
### Verb

arrodonisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nis·ques (5)
* Anagrama: arrodonesquis
# arrodoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni/ balear /ə.ro.ðoˈni/, /ə.ru.ðuˈni/ Occidental: /a.ro.ðoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arrodoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrodonir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·ní (4)
* Anagrama: orinador
# arrodonesquis
## Català
### Verb

arrodonesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nes·quis (5)
* Anagrama: arrodonisques
# arrodonís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈnis/ balear /ə.ro.ðoˈnis/, /ə.ru.ðuˈnis/ Occidental: /a.ro.ðoˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

arrodonís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nís (4)
* Anagrama: orinadors
# arrodonesca
## Català
### Verb

arrodonesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrodonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nes·ca (5)
* Anagrama: acordonares
# arredonies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðuˈni.əs/ balear /ə.rə.ðoˈni.əs/, /ə.rə.ðuˈni.əs/ Occidental: /a.re.ðoˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arredonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ni·es (5)
* Anagrama: ordenaries
# arredoniven
## Català
### Verb

arredoniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ni·ven (5)
* Anagrama: ordenariven
# arredonívem
## Català
### Verb

arredonívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ní·vem (5)
* Anagrames: moderariven, ordenarívem
# arredoníem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðuˈni.əm/ balear /ə.rə.ðoˈni.əm/, /ə.rə.ðuˈni.əm/ Occidental: /a.re.ðoˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arredoníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ní·em (5)
* Anagrames: moderarien, ordenaríem
# arredoníveu
## Català
### Verb

arredoníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ní·veu (5)
* Anagrama: ordenaríveu
# arredonives
## Català
### Verb

arredonives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ni·ves (5)
* Anagrama: ordenarives
# arredonia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðuˈni.ə/ balear /ə.rə.ðoˈni.ə/, /ə.rə.ðuˈni.ə/ Occidental: /a.re.ðoˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arredonia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·ni·a (5)
* Anagrames: adorarien, ordenaria
# arredonisques
## Català
### Verb

arredonisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·nis·ques (5)
* Anagrama: arredonesquis