OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emergencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.meɾˈxen.θja/, meridional \e.meɾˈheŋ.θja\
       Americà: alt /e.meɾˈxen.sja/, baix \e.meɾˈheŋ.sja\, austral /e.meɾˈxen.sja/
   * Rimes: -enθja
   * Etimologia: Del llatí emergens.

### Nom

emergencia f. ‎(plural emergencias)
* emergència

#### Relacionats

* emergente
* emerger

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mer·gen·cia (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre emergencia
# emergere
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɛr.ɡɛ.rɛ/

### Verb

ēmergere
* infinitiu del present actiu de ēmergō
# emergis
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmɛr.ɡɪs/

### Verb

ēmergis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēmergō
# emerentzat
## Basc
### Nom

emerentzat
* benefactiu indefinit de eme
# emergency
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈmɜː.dʒən.si/
   * Etimologia: Del llatí emergens o de emerge i el sufix -ency.

### Nom

emergency ‎(plural emergencies)
* emergència

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mer·gen·cy (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre emergency
* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre emergency
# emergency accommodation
## Anglès
### Nom

emergency accommodation
* centre d'acolliment per a infants i adolescents

#### Sinònims

* children's home

### Vegeu també

* emergency accommodation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# emerengatik
## Basc
### Nom

emerengatik
* causal indefinit de eme
# emposten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɔs.tən/, occidental /emˈpɔs.ten/
   * Rimes: -ɔsten

### Verb

emposten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de empostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empostar.

#### Variants

* [2] empostin
* [3] empostin

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·ten (3)
# empostes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɔs.təs/, occidental /emˈpɔs.tes/
   * Rimes: -ɔstes

### Nom

empostes f. pl.
* Forma plural de emposta.

### Verb

empostes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de empostar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* [2] empostis

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tes (3)
* Anagrames: optéssem, postemes, topéssem
# empostau
## Català
### Verb

empostau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empostar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empostar.

#### Variants

* [1] emposteu
* [2] emposteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tau (3)
* Heterograma de 8 lletres (aemopstu)
# empostaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈta.βən/ balear /əm.posˈta.vən/, /əm.pusˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /em.posˈta.βen/ valencià /em.posˈta.ven/, /em.posˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

empostaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·ta·ven (4)
# empostaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈta.βəs/ balear /əm.posˈta.vəs/, /əm.pusˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.posˈta.βes/ valencià /em.posˈta.ves/, /em.posˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

empostaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·ta·ves (4)
# empostem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈtɛm/ balear /əm.posˈtəm/, /əm.pusˈtɛm/ Occidental: /em.posˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

empostem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de empostar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb empostar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb empostar.

#### Variants

* [1] empostam

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tem (3)
# empostesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.səs/ balear /əm.posˈte.səs/, /əm.pusˈte.səs/ Occidental: /em.posˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empostesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostessis, empostassis, empostasses, empostares

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tes·ses (4)
# empostessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.sən/ balear /əm.posˈte.sən/, /əm.pusˈte.sən/ Occidental: /em.posˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

empostessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostessin, empostassin, empostassen, empostaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tes·sen (4)
# encalimareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫi.məˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.ɫi.məˈɾəw/, /əŋ.kə.ɫi.məˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.ɫi.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encalimareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encalimar.
# encalimaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫi.məˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ka.ɫi.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encalimaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encalimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encalimar.
# encalimaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫi.məˈɾan/, occidental /eŋ.ka.ɫi.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encalimaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encalimar.
# encalimarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫi.məˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ka.ɫi.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encalimarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encalimar.
# encalimaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫi.məˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ka.ɫi.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encalimaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encalimar.
# encalimaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈma.ɾən/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encalimaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encalimar.
# encalimares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈma.ɾəs/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encalimares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encalimar.

### Miscel·lània

* Anagrama: almescarien
# encalimar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.ɫiˈma/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɫiˈma/ valencià /eŋ.ka.ɫiˈmaɾ/, /eŋ.ka.ɫiˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix en- i calima, segle XX.

### Verb

encalimar trans.
* encalitjar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encalimo, encalima, encalimem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·li·mar (4)
* Anagrama: calmarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# embriaguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾiˈa.ɣis/, occidental /em.bɾiˈa.ɣis/
   * Rimes: -aɡis

### Verb

embriaguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriagues
# embriagà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣa/, occidental /em.bɾi.aˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: embriagar

### Verb

embriagà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de embriagar.

### Miscel·lània

* Anagrames: agarbíem, gabaríem
# embriagués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣes/, occidental /em.bɾi.aˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

embriagués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* [1] embriaguessi, embriagàs, embriagara
* [2] embriaguessi, embriagàs, embriagara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bri·a·gués (4)
* Anagrames: esbramegui, esbrameguí, sabiguérem
# embriaguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣe.səm/, occidental /em.bɾi.aˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

embriaguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguéssim, embriagàssim, embriagàssem, embriagàrem
# embriaguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣe.səw/, occidental /em.bɾi.aˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

embriaguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguéssiu, embriagàssiu, embriagàsseu, embriagàreu
# embriaguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣe.sim/, occidental /em.bɾi.aˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

embriaguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguéssem, embriagàssim, embriagàssem, embriagàrem
# embriaguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣe.siw/, occidental /em.bɾi.aˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

embriaguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguésseu, embriagàssiu, embriagàsseu, embriagàreu
# embriaguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣi/, occidental /em.bɾi.aˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

embriaguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de embriagar.
# embriaguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾiˈa.ɣin/, occidental /em.bɾiˈa.ɣin/
   * Rimes: -aɡin

### Verb

embriaguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embriagar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embriagar.

#### Variants

* [1] embriaguen
* [2] embriaguen
# embriagàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣa.ɾəm/, occidental /em.bɾi.aˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

embriagàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de embriagar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* [2] embriaguéssim, embriaguéssem, embriagàssim, embriagàssem
# eixanqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈkes/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈkes/ valencià /ej.ʃaŋˈkes/, /e.ʃaŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

eixanqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* [1] eixancàs, eixancara
* [2] eixancàs, eixancara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qués (3)
* Anagrama: axèniques
# eixanquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈke.sew/ valencià /ej.ʃaŋˈke.sew/, /e.ʃaŋˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

eixanquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* eixanquéssiu, eixancàssiu, eixancàsseu, eixancàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qués·seu (4)
# eixanquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈki/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈki/ valencià /ej.ʃaŋˈki/, /e.ʃaŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

eixanquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·quí (3)
* Anagrames: aixequin, enxiquia
# eixanquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃaŋ.kin/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃaŋ.kin/ valencià /ejˈʃaŋ.kin/, /eˈʃaŋ.kin/
   * Rimes: -aŋkin

### Verb

eixanquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb eixancar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb eixancar.

#### Variants

* [1] eixanquen
* [2] eixanquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·quin (3)
# eixanquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃaŋ.kis/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃaŋ.kis/ valencià /ejˈʃaŋ.kis/, /eˈʃaŋ.kis/
   * Rimes: -aŋkis

### Verb

eixanquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* eixanques

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·quis (3)
# eixanquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈke.siw/ valencià /ej.ʃaŋˈke.siw/, /e.ʃaŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

eixanquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* eixanquésseu, eixancàssiu, eixancàsseu, eixancàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qués·siu (4)
# eixanqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəŋˈkɛw/ balear /ə.ʃəŋˈkəw/, /ə.ʃəŋˈkɛw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈkew/ valencià /ej.ʃaŋˈkew/, /e.ʃaŋˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

eixanqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eixancar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixancar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eixancar.

#### Variants

* [1] eixancau
* [3] eixancau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·queu (3)
# eixanqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃaŋ.ki/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃaŋ.ki/ valencià /ejˈʃaŋ.ki/, /eˈʃaŋ.ki/
   * Rimes: -aŋki

### Verb

eixanqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixancar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixancar.

#### Variants

* [1] eixanco, eixanque, eixanc
* [2] eixanque
* [3] eixanque
* [4] eixanque

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qui (3)
* Anagrames: aixequin, enxiquia
# eixanquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈke.sem/ valencià /ej.ʃaŋˈke.sem/, /e.ʃaŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

eixanquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* eixanquéssim, eixancàssim, eixancàssem, eixancàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qués·sem (4)
# eixanquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋˈke.sim/ valencià /ej.ʃaŋˈke.sim/, /e.ʃaŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

eixanquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancar.

#### Variants

* eixanquéssem, eixancàssim, eixancàssem, eixancàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·qués·sim (4)
# emmarcar-se
## Català
### Verb

emmarcar-se
* Forma pronominal de emmarcar.

### Miscel·lània

* Anagrames: escamarrem, escarramem
# emprariven
## Català
### Verb

emprariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emprar.
# empraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɾi.əs/, occidental /em.pɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pra·ri·es (4)
* Anagrames: empresari, imperares
# encaliméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.siw/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encaliméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encalimésseu
# encalimí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈmi/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

encalimí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encalimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·li·mí (4)
* Anagrama: malicien
# encalitjar-se
## Català
### Verb

encalitjar-se
* Forma pronominal de encalitjar.
# encallar-se
## Català
### Verb

encallar-se
* Forma pronominal de encallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encasellar, escellaran
# encallir-se
## Català
### Verb

encallir-se
* Forma pronominal de encallir.

### Miscel·lània

* Anagrama: llescarien
# encaliméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.sim/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encaliméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encaliméssem
# emprenives
## Català
### Verb

emprenives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# emprenim
## Català
### Verb

emprenim
* (col·loquial valencià, balear, septentrional) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emprendre.
# empreniu
## Català
### Verb

empreniu
* (col·loquial valencià, balear, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emprendre.
# empreniva
## Català
### Verb

empreniva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·ni·va (4)
* Anagrames: aprenívem, imperaven, penarívem
# emprenies
## Català
### Verb

emprenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# emprentas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /emˈpɾen.tas/, meridional \emˈpɾeŋ.tah\
       Americà: alt /emˈpɾen.t(a)s/, baix \emˈpɾeŋ.tah\, austral /emˈpɾen.tas/
   * Rimes: -entas

### Nom

emprentas f. pl.
* forma plural de emprenta
# empreniven
## Català
### Verb

empreniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# emprenta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /emˈpɾen.ta/, meridional \emˈpɾeŋ.ta\
       Americà: alt /emˈpɾen.t(a)/, baix \emˈpɾeŋ.ta\, austral /emˈpɾen.ta/
   * Rimes: -enta
   * Etimologia: Del català antic empremta, participi de emprémer, calc del francès empreinte.

### Nom

emprenta f. ‎(plural emprentas)
* (antic) forma alternativa de impremta

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pren·ta (3)
# emprenien
## Català
### Verb

emprenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# empenedigueren
## Català
### Verb

empenedigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empenedir-se.

#### Variants

* empenediren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gue·ren (6)
# empenedigueres
## Català
### Verb

empenedigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de empenedir-se.

#### Variants

* empenedires

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gue·res (6)
# empenediguesses
## Català
### Verb

empenediguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedissis, empenedisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gues·ses (6)
# empenedigueu
## Català
### Verb

empenedigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedisqueu, empenediu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gueu (5)
# empenedies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.nəˈði.əs/, occidental /em.pe.neˈði.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empenedies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenedives, empenedigueves

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·es (5)
# empenediguessen
## Català
### Verb

empenediguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* empenedissin, empenedissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gues·sen (6)
# empenedigueves
## Català
### Verb

empenedigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenedives, empenedies

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gue·ves (6)
# empenedigueven
## Català
### Verb

empenedigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* empenediven, empenedien

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gue·ven (6)
# empenediguem
## Català
### Verb

empenediguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb empenedir-se.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenedisquem, empenedim
* [2] empenedim

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·guem (5)
# empenedigueva
## Català
### Verb

empenedigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empenedir-se.

#### Variants

* [1] empenediva, empenedia
* [2] empenediva, empenedia

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ne·di·gue·va (6)
# elikagaitarantz
## Basc
### Nom

elikagaitarantz
* al·latiu direccional indefinit de elikagai
# elikagairik
## Basc
### Nom

elikagairik
* partitiu indefinit de elikagai
# elikagaitako
## Basc
### Nom

elikagaitako
* genitiu locatiu indefinit de elikagai
# elikagaitara
## Basc
### Nom

elikagaitara
* al·latiu indefinit de elikagai
# elikagaitzat
## Basc
### Nom

elikagaitzat
* prolatiu indefinit de elikagai
# elikagaiz
## Basc
### Nom

elikagaiz
* instrumental indefinit de elikagai
# elikagaitan
## Basc
### Nom

elikagaitan
* inessiu indefinit de elikagai
# elikagaitaraino
## Basc
### Nom

elikagaitaraino
* terminatiu indefinit de elikagai
# elikagaitatik
## Basc
### Nom

elikagaitatik
* ablatiu indefinit de elikagai
# elikagaitik
## Basc
### Nom

elikagaitik
* ablatiu definit singular de elikagai
# encaterinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.ɾəm/, occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encaterinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encaterinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.βəw/, balear /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βew/ valencià /eŋ.ka.te.ɾiˈna.vew/, /eŋ.ka.te.ɾiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encaterinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encaterinar.
# encaterinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.tə.ɾiˈna.ɾəw/, occidental /eŋ.ka.te.ɾiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encaterinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encaterinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterinàsseu
## Català
### Verb

encaterinàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.təˈɾi.nis/, occidental /eŋ.ka.teˈɾi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

encaterinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encaterinar.
# encaterino
## Català
### Verb

encaterino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encaterinar.
# enguerxinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈna.βəw/, balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡer.t͡ʃiˈna.βew/ valencià /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.vew/, /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enguerxinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nà·veu (5)