OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# sonrojé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.roˈxe/, meridional \soŋ.roˈhe\
       Americà: alt /s(o)n.roˈxe/, baix \soŋ.roˈhe\, austral /son.roˈxe/
   * Rimes: -e

### Verb

sonrojé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb sonrojar
# sonrojar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.roˈxaɾ/, meridional \soŋ.roˈhaɾ\
       Americà: alt /s(o)n.roˈxaɾ/, baix \soŋ.roˈhaɾ\, austral /son.roˈxaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix son- i rojo.

### Verb

sonrojar trans., pron. ‎(pronominal sonrojarse, present sonrojo, passat sonrojé, futur sonrojaré)
* enrogir
* enrojolar, avergonyir

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·ro·jar (3)
# sonrojarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.roˈxaɾ.se/, meridional \soŋ.roˈhaɾ.se\
       Americà: alt /son.roˈxaɾ.s(e)/, baix \soŋ.roˈhaɾ.se\, austral /son.roˈxaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

sonrojarse trans., pron. ‎(present me sonrojo, passat me sonrojé, futur me sonrojaré)
* forma pronominal de sonrojar
# sonrojaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /son.ro.xaˈɾe/, meridional \soŋ.ro.haˈɾe\
       Americà: alt /son.ro.x(a)ˈɾe/, baix \soŋ.ro.haˈɾe\, austral /son.ro.xaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sonrojaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb sonrojar
# sonsa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsɔn.sə/, balear /ˈson.sə/ Occidental: /ˈson.sa/
   * Rimes: -onsa

### Adjectiu

sonsa f. ‎(plural sonses)
* Forma femenina de sonso.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·sa (2)
* Anagrames: asson, saons, sonàs
# sullàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈʎa.βəw/, balear /suˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /suˈʎa.βew/ valencià /suˈʎa.vew/, /suˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

sullàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de sullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·llà·veu (3)
* Anagrama: ululaves
# sulo
## Romanès
### Nom

sulo
* vocatiu singular de sulă
# sulphite ammonia caramel
## Anglès
### Nom

sulphite ammonia caramel ‎(incomptable)
* caramel de sulfit amònic

#### Sinònims

* E150d, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* sulphite ammonia caramel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# sullé
## Català antic
### Verb

sullé
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de sullar

#### Variants

* sullí
# sullés
## Català

   * Pronúncia: /suˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

sullés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sullar.

#### Variants

* [1] sullara
* [2] sullara

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·llés (2)
* Anagrama: lluses
# sullí
## Català

   * Pronúncia: /suˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

sullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de sullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·llí (2)
* Anagrames: il·lús, lluís, Lluís, lluïs, ullis

## Català antic
### Verb

sullí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de sullar

#### Variants

* sullé
# sullàvets
## Català antic
### Verb

sullàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de sullar
# sulléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈʎe.səm/, occidental /suˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

sulléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sullar.

#### Variants

* sullàssem, sullàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·llés·sem (3)
* Anagrama: mullesses
# sulphur dioxide
## Anglès
### Nom

sulphur dioxide ‎(incomptable)
* diòxid de sofre

#### Sinònims

* E220, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* sulphur dioxide. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# sullésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈʎe.səw/, occidental /suˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

sullésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sullar.

#### Variants

* sullàsseu, sullàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·llés·seu (3)
* Anagrama: ululesses
# taglierebbero
## Italià
### Verb

taglierebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de tagliare
# taglieremo
## Italià
### Verb

taglieremo
* primera persona plural (noi) del futur de tagliare
# taglierebbe
## Italià
### Verb

taglierebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de tagliare
# taglieremmo
## Italià
### Verb

taglieremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de tagliare
# taglieresti
## Italià
### Verb

taglieresti
* segona persona singular (tu) del condicional de tagliare
# taglierò
## Italià
### Verb

taglierò
* primera persona singular (io) del futur de tagliare
# tagliereste
## Italià
### Verb

tagliereste
* segona persona plural (voi) del condicional de tagliare
# taglierei
## Italià
### Verb

taglierei
* primera persona singular (io) del condicional de tagliare
# taglierete
## Italià
### Verb

taglierete
* segona persona plural (voi) del futur de tagliare
# taglierà
## Italià
### Verb

taglierà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de tagliare
# sortejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.ðə/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.ðə/, /sur.təˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.ða/, valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

sortejada
* Participi femení singular del verb sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·ja·da (4)
# sorteja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /surˈtɛ.ʒə/ balear /soɾˈtə.ʒə/, /surˈtɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /sorˈte.ʒa/, valencià /soɾˈte.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

sorteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sortejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·ja (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejorst)
* Anagrames: orejats, orsejat, torejàs
# sortejam
## Català
### Verb

sortejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de sortejar.

#### Variants

* sortegem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jam (3)
* Heterograma de 8 lletres (aejmorst)
* Anagrames: mostreja, mostrejà, motjares, ormejats
# sortejades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.ðəs/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.ðəs/, /sur.təˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.ðes/, valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

sortejades
* Participi femení plural del verb sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·ja·des (4)
# sortejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒan/ balear /soɾ.təˈd͡ʒant/, /sur.təˈʒan/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒan/ valencià /soɾ.teˈd͡ʒant/, /soɾ.teˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

sortejant
* Gerundi del verb sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jant (3)
* Anagrama: tornejats
# sortejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa/, /sur.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa/ valencià /soɾ.teˈd͡ʒaɾ/, /soɾ.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De sort i el sufix -ejar, segle XVII.

### Verb

sortejar trans.
* Decidir el destí o la possessió aleatòriament, segons sorteig.
    «Els vassalls de la baronia de Pinós van oferir les seves filles: qui tenia tres filles n'oferia dues, qui en tenia dues n'entregava una, i qui en tenia una la sortejava per si hi aniria o no.» (Glòria Campoy Collado, Llegendes dels castells del Vallès Oriental, ed. Marge Books, 2006, pàgina 108)
    «De les tres brigades de què es compon la 32 Divisió, s'han sortejat els quatre batallons de cada brigada, i els que han sortit elegits, per mala sort, els han destinat al front de l'Ebre.» (Manel Gimeno, Indrets d'una guerra: Cronologia del front del Pallars, Profit Editorial, 2018)
* (arcaisme, castellanisme) esquivar, eludir, evitar
    «Píram i Tisbe, orfes de mare tots dos, que quan gairebé han sortejat tots els problemes que els envolten se suïciden a causa d'un equívoc, com ho fan els personatges de Romeo i Julieta.» (Joan Povill i Adserà, La passió i mort de N.S. Jesucrist, L'Abadia de Montserrat, 1988, pàgina 24)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: sortejo, sorteja, sortegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: draw lots $^{(en)}$
* Castellà: sortear $^{(es)}$
* Francès: tirer au sort $^{(fr)}$
* Italià: sorteggiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jar (3)
* Anagrama: torrejàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# succeïra
## Català
### Verb

succeïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb succeir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb succeir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: suc·ce·ï·ra (4)
* Anagrama: cuiraces
# succeïren
## Català
### Verb

succeïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de succeir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb succeir.
# succeïsca
## Català
### Verb

succeïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb succeir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb succeir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb succeir.
# succeïgueu
## Català
### Verb

succeïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb succeir.
# succeïres
## Català
### Verb

succeïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de succeir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb succeir.
# succeïsc
## Català
### Verb

succeïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de succeir.
# succeïsquen
## Català
### Verb

succeïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb succeir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb succeir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: suc·ce·ïs·quen (4)
* Anagrama: succeesquin
# succeïsques
## Català
### Verb

succeïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb succeir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: suc·ce·ïs·ques (4)
* Anagrama: succeesquis
# supongueríeu
## Català
### Verb

supongueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de supondre.
# suponguessi
## Català
### Verb

suponguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb supondre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb supondre.
# suponguessin
## Català
### Verb

suponguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb supondre.
# supongueríveu
## Català
### Verb

supongueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de supondre.
# suponguessis
## Català
### Verb

suponguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb supondre.
# supongueràs
## Català
### Verb

supongueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de supondre.
# supongues
## Català
### Verb

supongues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb supondre.
# supongueré
## Català
### Verb

supongueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de supondre.

### Miscel·lània

* Anagrama: respongueu
# sopàsseu
## Català
### Verb

sopàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.

#### Variants

* sopeguéssou, sopéssiu, sopésseu, sopàssiu, sopàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pàs·seu (3)
* Anagrames: posàsseu, pouasses
# sopàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈpa.ɾəm/ balear /soˈpa.ɾəm/, /suˈpa.ɾəm/ Occidental: /soˈpa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

sopàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de sopar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.

#### Variants

* [2] sopeguéssom, sopéssim, sopéssem, sopàssim, sopàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pà·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemoprs)
* Anagrames: posarem, posàrem, promesa, reposam
# sopàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈpa.ɾəw/ balear /soˈpa.ɾəw/, /suˈpa.ɾəw/ Occidental: /soˈpa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

sopàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de sopar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.

#### Variants

* [2] sopeguéssou, sopéssiu, sopésseu, sopàssiu, sopàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pà·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeoprsu)
* Anagrames: posareu, posàreu, pouares, reposau
# sopàssem
## Català
### Verb

sopàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.

#### Variants

* sopeguéssom, sopéssim, sopéssem, sopàssim, sopàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pàs·sem (3)
* Anagrama: posàssem
# sops
## Anglès
### Nom

sops
* forma plural de sop
# sopà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈpa/ balear /soˈpa/, /suˈpa/ Occidental: /soˈpa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: sopar

### Verb

sopà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de sopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pà (2)
* Anagrames: apòs, ospa, poàs, posa, posà
# sopàieu
## Català
### Verb

sopàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de sopar.

#### Variants

* sopavo, sopàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pà·ieu (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeiopsu)
* Anagrames: posàieu, pouaies
# sopàs
## Català
### Verb

sopàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sopar.

#### Variants

* [1] sopessi, sopessa, sopeguessa, sopés, sopara
* [2] sopessi, sopegués, sopés, sopara

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pàs (2)
* Anagrames: passo, posàs
# sopàiem
## Català
### Verb

sopàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de sopar.

#### Variants

* sopàvom, sopàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·pà·iem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimops)
* Anagrama: posàiem
# sotsarrendàssem
## Català
### Verb

sotsarrendàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* sotsarrendéssim, sotsarrendéssem, sotsarrendàssim, sotsarrendàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dàs·sem (5)
# sotsarrendàsseu
## Català
### Verb

sotsarrendàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* sotsarrendéssiu, sotsarrendésseu, sotsarrendàssiu, sotsarrendàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dàs·seu (5)
# sotsarrendàssim
## Català
### Verb

sotsarrendàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* sotsarrendéssim, sotsarrendéssem, sotsarrendàssem, sotsarrendàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dàs·sim (5)
# sotsarrendàveu
## Català
### Verb

sotsarrendàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de sotsarrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dà·veu (5)
# sotsarrendàreu
## Català
### Verb

sotsarrendàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de sotsarrendar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* [2] sotsarrendéssiu, sotsarrendésseu, sotsarrendàssiu, sotsarrendàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dà·reu (5)
# sotsarrendàvem
## Català
### Verb

sotsarrendàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de sotsarrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dà·vem (5)
# sotsarrendàrem
## Català
### Verb

sotsarrendàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de sotsarrendar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* [2] sotsarrendéssim, sotsarrendéssem, sotsarrendàssim, sotsarrendàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dà·rem (5)
# sotsarrendàs
## Català
### Verb

sotsarrendàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* [1] sotsarrendés, sotsarrendara
* [2] sotsarrendés, sotsarrendara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dàs (4)
# sotsarrendàssiu
## Català
### Verb

sotsarrendàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* sotsarrendéssiu, sotsarrendésseu, sotsarrendàsseu, sotsarrendàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dàs·siu (5)
# sotsarrendés
## Català
### Verb

sotsarrendés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sotsarrendar.

#### Variants

* [1] sotsarrendàs, sotsarrendara
* [2] sotsarrendàs, sotsarrendara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sots·ar·ren·dés (4)
* Anagrama: desensostrar
# sulfatasses
## Català
### Verb

sulfatasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sulfatar.
# sulfatassis
## Català
### Verb

sulfatassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sulfatar.
# sulfataré
## Català

   * Pronúncia: oriental /suɫ.fə.təˈɾe/, occidental /suɫ.fa.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sulfataré
* Primera persona del singular (jo) del futur de sulfatar.
# sulfatassin
## Català
### Verb

sulfatassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sulfatar.
# sulfatau
## Català
### Verb

sulfatau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sulfatar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sulfatar.
# sulfataríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /suɫ.fə.təˈɾi.əw/, occidental /suɫ.fa.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

sulfataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sulfatar.
# sulfatassen
## Català
### Verb

sulfatassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sulfatar.
# sàpies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.pi.əs/, occidental /ˈsa.pi.es/

### Verb

sàpies
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saber.
* Forma eivissenca i valenciana: [Que tu] sàpigues o sàpies; [tu] no sàpigues o sàpies.

#### Sinònims

* sabis, sàpiguis, sàbigues, sàbies, sabos, sàbigos, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·pi·es (3)
* Anagrames: aspies, aspiés, espais, espasí, espiàs
# sàmec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsa.mək/ balear /ˈsa.mek/, /ˈsa.mək/ Occidental: /ˈsa.mek/
   * Etimologia: De l’hebreu סמך ‎(sámech), del protosemític *ṡamk ‎(«pal de tenda»).

### Nom

sàmec f. ‎(plural sàmecs)
* Quinzena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

#### Relacionats

| | àlef | bet | guímel | dàlet | he | vau | zain | het | tet | iod | caf | làmed | mem | nun | sàmec | ain | pe | tsade | cof | reix | xin | tau |
| Fenici | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Arameu | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Hebreu | א | ב | ג | ד | ה | ו | ז | ח | ט | י | כ ך | ל | מ ם | נ ן‬ | ס | ע | פ ף‬ | צ‬ ץ‬‬ | ק‬ | ר‬ | ש | ת |
| Siríac | ܐ | ܒ | ܓ | ܕ | ܗ | ܘ | ܙ | ܚ | ܛ | ܝ | ܟ | ܠ | ܡ | ܢ | ܣ ܤ | ܥ | ܦ | ܨ | ܩ | ܪ | ܫ | ܬ |
| | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 20 | 30 | 40 | 50 | 60 | 70 | 80 | 90 | 100 | 200 | 300 | 400 |
* sigma (grec)

#### Traduccions

* Anglès: samekh $^{(en)}$
* Francès: samèkh $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·mec (2)
* Anagrames: acmes, cames, casem, escam, maces

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# sàndal
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsan.dəɫ/, occidental /ˈsan.daɫ/
   * Etimologia: Del llatí santallum, del grec antic σάνδαλον ‎(sándalon), segle XIII.

### Nom

sàndal m. ‎(plural sàndals)
* Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.
* Fusta de Santalum.

#### Compostos i expressions

* Sàndal vermell: Pterocarpus santalinus o Santalum rubrum.
* Sàndal groc: Santalum album.

#### Traduccions

* Alemany: Sandelholz $^{(de)}$ n.
* Anglès: sandalwood $^{(en)}$
* Castellà: sándalo $^{(es)}$
* Eslovac: santal $^{(sk)}$ m.
* Francès: santal $^{(fr)}$
* Italià: sandalo $^{(it)}$ m.
* Japonès: 香木 $^{(ja)}$
* Kannada: ಶ್ರೀಗಂಧ $^{(kn)}$
* Llatí: santalum $^{(la)}$ n.
* Malaiàlam: ചന്ദനം $^{(ml)}$
* Polonès: sandałowiec $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: sândalo $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sàn·dal (2)
* Anagrames: aldans, nadals

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# sàpia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.pi.ə/, occidental /ˈsa.pi.a/
   * Rimes: -apia
   * Etimologia: Del llatí sapiat, tercera persona del singular del subjuntiu actiu de sapiō.

### Verb

sàpia
* (valencià, eivissenc) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb saber.
    [que jo] sàpiga o sàpia
* (valencià, eivissenc) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb saber.
    [que ell/ella/vostè] sàpiga o sàpia
* (valencià, eivissenc) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb saber.
    sàpiga o sàpia [ell/ella/vostè]

#### Sinònims

* sabi, sàpigui, sàbiga, sàbia, saba, formes col·loquials.
* sabo, sàbigo, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·pi·a (3)
* Anagrames: aspia, aspià
# sàpien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.pi.ən/, occidental /ˈsa.pi.en/

### Verb

sàpien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb saber.
    Forma eivissenca i valenciana: [Que ells/elles/vostès] sàpiguen o sàpien.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb saber.
    Forma eivissenca i valenciana: sàpiguen o sàpien [ells/elles/vostès].

#### Sinònims

* sabin, sàpiguin, sàbiguen, sàbien, sàbon, sàbigon, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·pi·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinps)
* Anagrames: aspien, espina, nàpies
# sàmecs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsa.məks/ balear /ˈsa.meks/, /ˈsa.məks/ Occidental: /ˈsa.meks/

### Nom

sàmecs f. pl.
* Forma plural de sàmec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sà·mecs (2)
* Anagrames: cassem, cessam
# sàndel
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsan.dəɫ/, occidental /ˈsan.deɫ/

### Nom

sàndel m. ‎(plural sàndels)
* Forma alternativa de sàndal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sàn·del (2)
* Heterograma de 6 lletres (adelns)
* Anagrama: landes

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# taponaven
## Català
### Verb

taponaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de taponar.
# taponava
## Català
### Verb

taponava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de taponar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de taponar.
# taponassis
## Català
### Verb

taponassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb taponar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·po·nas·sis (4)
* Anagrames: apostassin, passionats