OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estoveguem
## Català
### Verb

estoveguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·guem (4)
# estovats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈβats/ balear /əs.toˈvats/, /əs.tuˈvats/ Occidental: nord-occidental /es.toˈβats/ valencià /es.toˈvats/, /es.toˈβats/
   * Rimes: -ats

### Verb

estovats
* Participi masculí plural del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·vats (3)
# estovaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈβa.βən/ balear /əs.toˈva.vən/, /əs.tuˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /es.toˈβa.βen/ valencià /es.toˈva.ven/, /es.toˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

estovaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·ven (4)
# estremissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.sən/, occidental /es.tɾeˈmi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

estremissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremiguessen, estremigueren, estremissin, estremiren

### Miscel·lània

* Anagrames: estrenéssim, termenessis, terminesses

## Català antic
### Verb

estremissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de estremir

#### Variants

* estremiren
# estremisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.səs/, occidental /es.tɾeˈmi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

estremisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremiguesses, estremigueres, estremissis, estremires

## Català antic
### Verb

estremisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de estremir

#### Variants

* estremires
# estremissi
## Català
### Verb

estremissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremigués, estremiguera, estremís, estremira

### Miscel·lània

* Anagrama: meritessis
# estremissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.sis/, occidental /es.tɾeˈmi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

estremissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremiguesses, estremigueres, estremisses, estremires
# estremisques
## Català
### Verb

estremisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremixes, estremixos, estremesques, estremeixis, estremesquis

### Miscel·lània

* Anagrames: estremesquis, trisequéssem
# estremisqueu
## Català
### Verb

estremisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremiu, estremigueu
# estremissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈmi.sin/, occidental /es.tɾeˈmi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

estremissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremiguessen, estremigueren, estremissen, estremiren

### Miscel·lània

* Anagrama: terminessis
# estremist
## Català antic
### Verb

estremist
* segona persona singular (tu) del passat de estremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estremir

#### Variants

* [1] estremires
* [2] estremíreu
# estretesquin
## Català
### Verb

estretesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estretir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estretir.

#### Variants

* [1] estreteixin, estretisquen
* [2] estreteixin, estretisquen

### Miscel·lània

* Anagrama: estretisquen
# estretesquis
## Català
### Verb

estretesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estreteixis, estretisques

### Miscel·lània

* Anagrama: estretisques
# estretia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.ə/, occidental /es.tɾeˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estretia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estretir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estretir.

### Miscel·lània

* Anagrama: serietat
# estretigueu
## Català
### Verb

estretigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estretir.

#### Variants

* estretiu
# estretien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.ən/, occidental /es.tɾeˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estretien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estretir.
# estretesqui
## Català
### Verb

estretesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estretir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estretir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estretir.

#### Variants

* [1] estreteixi, estretisca
* [2] estreteixi, estretisca
* [3] estreteixi, estretisca
# estreties
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈti.əs/, occidental /es.tɾeˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estreties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estretir.
# esments
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈmens/, occidental /ezˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

esments m. pl.
* Forma plural de esment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ments (2)
* Anagrama: sements
# esmentà
## Català
### Verb

esmentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·tà (3)
* Anagrama: manetes
# esmentàreu
## Català
### Verb

esmentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esmentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmentar.
# esmentàieu
## Català
### Verb

esmentàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.
# esmentàs
## Català
### Verb

esmentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·tàs (3)
* Anagrames: assentem, matessen, setmanes
# esmentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈmen.tis/, occidental /ezˈmen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

esmentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·tis (3)
* Anagrames: metessin, temessin
# esmento
## Català

   * Pronúncia: central /əzˈmen.tu/, occidental /ezˈmen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

esmento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmentar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·to (3)
* Anagrames: entomes, entomés
# esmentos
## Català
### Verb

esmentos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·tos (3)
* Anagrames: entossem, notéssem, tomessen
# esmentàrem
## Català
### Verb

esmentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esmentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmentar.
# estovareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.βəˈɾɛw/ balear /əs.to.vəˈɾəw/, /əs.tu.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.to.βaˈɾew/ valencià /es.to.vaˈɾew/, /es.to.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estovareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·reu (4)
# estovaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.βəˈɾi.əs/ balear /əs.to.vəˈɾi.əs/, /əs.tu.vəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.to.βaˈɾi.es/ valencià /es.to.vaˈɾi.es/, /es.to.βaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estovaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·ri·es (5)
# estovarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.βəˈɾa/ balear /əs.to.vəˈɾa/, /əs.tu.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.to.βaˈɾa/ valencià /es.to.vaˈɾa/, /es.to.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estovarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·rà (4)
# estovariva
## Català
### Verb

estovariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de estovar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·ri·va (5)
# estovarives
## Català
### Verb

estovarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·ri·ves (5)
# estovarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.βəˈɾi.ən/ balear /əs.to.vəˈɾi.ən/, /əs.tu.vəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.to.βaˈɾi.en/ valencià /es.to.vaˈɾi.en/, /es.to.βaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estovarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estovar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orientaves
# estovariven
## Català
### Verb

estovariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·va·ri·ven (5)
# excelsiora
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.ra/

### Adjectiu

excelsiōra
* nominatiu neutre plural de excelsior
* vocatiu neutre plural de excelsior
* acusatiu neutre plural de excelsior
# excelsiore
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

excelsiōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de excelsior
# excelsiorem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

excelsiōrem
* acusatiu masculí/femení singular de excelsior
# excelsioris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

excelsiōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de excelsior
# excelsiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

excelsiōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de excelsior
# excelsius
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkɛɫ.sɪ.ʊs/

### Adjectiu

excelsius
* nominatiu neutre singular de excelsior
* vocatiu neutre singular de excelsior
* acusatiu neutre singular de excelsior
# excelsioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

excelsiōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de excelsior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de excelsior
# excelsiores
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

excelsiōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de excelsior
* vocatiu masculí/femení plural de excelsior
* acusatiu masculí/femení plural de excelsior
# excelsis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkɛɫ.siːs/

### Adjectiu

excelsīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de excelsus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de excelsus
# excelsiori
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.kɛɫ.sɪˈoː.riː/

### Adjectiu

excelsiōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de excelsior
# evangeliche
## Italià

   * Pronúncia: /e.vanˈd͡ʒɛː.li.ke/

### Adjectiu

evangeliche f. pl.
* forma plural de evangelica
# evangelica
## Italià

   * Pronúncia: /e.vanˈd͡ʒɛː.li.ka/

### Adjectiu

evangelica f. ‎(plural evangeliche)
* forma femenina de evangelico
# evangelicamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.vanˌd͡ʒɛ.li.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De evangelico i el sufix -mente.

### Adverbi

evangelicamente
* evangèlicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·van·ge·li·ca·mén·te (7)
# evangelici
## Italià

   * Pronúncia: /e.vanˈd͡ʒɛː.li.t͡ʃi/

### Adjectiu

evangelici m. pl.
* forma plural de evangelico
# evangelico
## Italià

   * Pronúncia: /e.vanˈd͡ʒɛː.li.ko/

### Adjectiu

evangelico m. ‎(femení evangelica, plural masculí evangelici, plural femení evangeliche)
* evangèlic

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·van·gè·li·co (5)
# evangelian
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.van.ɡeˈli.an/

### Adjectiu

evangelian
* acusatiu de evangelia
# evangelista
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəɲ.ʒəˈɫis.tə/, balear /ə.vəɲ.ʒəˈɫis.tə/ Occidental: nord-occidental /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ valencià /e.vaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/, /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Etimologia: Del llatí evangelista, segle XII.

### Nom

evangelista m. ‎(plural evangelistes)
* Religió cristiana sorgida arran del moviment protestat contra la religió catòlica, la qual defensa la interpretació individual dels evangelis sense la mediació de sacerdots.
* Cadascú dels quatre escriptors dels evangelis.

#### Variants

* evangeliste (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: evangelist $^{(en)}$
* Castellà: evangelistaa $^{(es)}$
* Francès: évangéliste $^{(fr)}$
* Italià: evangelistaaa $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·van·ge·lis·ta (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.βaŋ.xeˈlis.ta\, meridional \e.βaŋ.heˈlih.ta\
       Americà: alt \e.baŋ.xeˈlis.t(a)\, baix \e.βaŋ.heˈlih.ta\, austral \e.βaŋ.xeˈlih.ta\
   * Rimes: -ista

### Nom

evangelista m. ‎(plural evangelistas)
* evangelista

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·van·ge·lis·ta (5)

## Italià

   * Pronúncia: /e.van.d͡ʒeˈli.sta/

### Nom

evangelista m. ‎(plural evangelisti)
* evangelista

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·van·ge·lì·sta (5)
# evangelicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.βaŋ.xe.liˈθe\, meridional \e.βaŋ.he.liˈθe\
       Americà: alt \e.baŋ.xe.l(i)ˈse\, baix \e.βaŋ.he.liˈse\, austral \e.βaŋ.xe.liˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

evangelicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb evangelizar
# evangelically
## Anglès

   * Etimologia: De evangelical i el sufix -ly.

### Adverbi

evangelically ‎(comparatiu more evangelically, superlatiu most evangelically)
* evangèlicament
# esperrucaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈka.βən/, balear /əs.pə.ruˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ruˈka.βen/ valencià /es.pe.ruˈka.ven/, /es.pe.ruˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esperrucaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·ven (5)
# esperrucaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ru.kəˈɾas/, occidental /es.pe.ru.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esperrucaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·ràs (5)
# esperrucaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ru.kəˈɾi.əm/, occidental /es.pe.ru.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esperrucaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·rí·em (6)
# esperrucat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈkat/, occidental /es.pe.ruˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

esperrucat
* Participi masculí singular del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cat (4)
* Anagrama: recuperats
# esperrucats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈkats/, occidental /es.pe.ruˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esperrucats
* Participi masculí plural del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cats (4)
# esperrucaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ru.kəˈɾe/, occidental /es.pe.ru.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esperrucaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·ré (5)
* Anagrama: recuperares
# esperrucaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ru.kəˈɾi.əw/, occidental /es.pe.ru.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esperrucaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·rí·eu (6)
# esperrucarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ru.kəˈɾa/, occidental /es.pe.ru.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esperrucarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·rà (5)
* Anagrama: recuperaràs
# esperrucava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈka.βə/, balear /əs.pə.ruˈka.və/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ruˈka.βa/ valencià /es.pe.ruˈka.va/, /es.pe.ruˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esperrucava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* [1] esperrucavi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·va (5)
# esperrucaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈka.βəs/, balear /əs.pə.ruˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ruˈka.βes/ valencià /es.pe.ruˈka.ves/, /es.pe.ruˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esperrucaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·ves (5)
# estulto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtul.to/, meridional /ehˈtul.to/
       Americà: alt /esˈtul.t(o)/, baix /ehˈtul.to/
   * Rimes: -ulto

### Adjectiu

estulto m. ‎(femení estulta, plural masculí estultos, plural femení estultas)
* estult

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tul·to (3)
# estupefacto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tu.peˈfak.to/, meridional /eh.tu.peˈfak.to/
       Americà: alt /es.tu.peˈfak.t(o)/, baix /eh.tu.peˈfak.to/
   * Rimes: -akto
   * Etimologia: Del llatí stupefactus.

### Adjectiu

estupefacto m. ‎(femení estupefacta, plural masculí estupefactos, plural femení estupefactas)
* estupefacte

#### Derivats

* estupefactivo

#### Relacionats

* estupefacción
* estupefaciente

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·pe·fac·to (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre estupefacto
# estultos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtul.tos/, meridional /ehˈtul.toh/
       Americà: alt /esˈtul.t(o)s/, baix /ehˈtul.toh/, austral /ehˈtul.tos/
   * Rimes: -ultos

### Adjectiu

estultos m. pl.
* forma plural de estulto
# estultícia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuɫˈti.si.ə/, occidental /es.tuɫˈti.si.a/
   * Rimes: -isia
   * Etimologia: Del llatí stultitia, segle XIV.

### Nom

estultícia f. ‎(plural estultícies)
* Qualitat d'estult.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tul·tí·ci·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# estupefacta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.pəˈfak.tə/, occidental /es.tu.peˈfak.ta/
   * Rimes: -akta
   * Homòfon: estupefacte

### Adjectiu

estupefacta f. ‎(plural estupefactes)
* Forma femenina de estupefacte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·pe·fac·ta (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tu.peˈfak.ta/, meridional /eh.tu.peˈfak.ta/
       Americà: alt /es.tu.peˈfak.t(a)/, baix /eh.tu.peˈfak.ta/
   * Rimes: -akta

### Adjectiu

estupefacta f. ‎(plural estupefactas)
* forma femenina de estupefacto

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·pe·fac·ta (5)
# estupefacte
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.pəˈfak.tə/, occidental /es.tu.peˈfak.te/
   * Rimes: -akte
   * Homòfon: estupefacta
   * Etimologia: Del llatí stupefactus.

### Adjectiu

estupefacte m. ‎(femení estupefacta, plural invariable estupefactes)
* atònit

#### Sinònims

* esbalaït, petrificat, colpit

#### Traduccions

* Anglès: thunderstruck $^{(en)}$
* Castellà: estupefacto $^{(es)}$
* Francès: stupéfait $^{(fr)}$
* Italià: sbalordito $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·pe·fac·te (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# estupefactas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tu.peˈfak.tas/, meridional /eh.tu.peˈfak.tah/
       Americà: alt /es.tu.peˈfak.t(a)s/, baix /eh.tu.peˈfak.tah/, austral /eh.tu.peˈfak.tas/
   * Rimes: -aktas

### Adjectiu

estupefactas f. pl.
* forma plural de estupefacta

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·pe·fac·tas (5)
# evacuessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.kuˈe.sən/, balear /ə.və.kuˈe.sən/ Occidental: nord-occidental /e.βa.kuˈe.sen/ valencià /e.va.kuˈe.sen/, /e.βa.kuˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

evacuessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* evacuessin, evacuassin, evacuassen, evacuaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·cu·es·sen (5)
* Anagrama: avencésseu
# evacuesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.kuˈe.səs/, balear /ə.və.kuˈe.səs/ Occidental: nord-occidental /e.βa.kuˈe.ses/ valencià /e.va.kuˈe.ses/, /e.βa.kuˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

evacuesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* evacuessis, evacuassis, evacuasses, evacuares
# evacueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.kuˈɛw/ balear /ə.və.kuˈəw/, /ə.və.kuˈɛw/ Occidental: nord-occidental /e.βa.kuˈew/ valencià /e.va.kuˈew/, /e.βa.kuˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

evacueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de evacuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb evacuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb evacuar.

#### Variants

* [1] evacuau
* [3] evacuau
# evacuessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.kuˈe.sis/, balear /ə.və.kuˈe.sis/ Occidental: nord-occidental /e.βa.kuˈe.sis/ valencià /e.va.kuˈe.sis/, /e.βa.kuˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

evacuessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* evacuesses, evacuassis, evacuasses, evacuares
# evacues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈku.əs/, balear /ə.vəˈku.əs/ Occidental: nord-occidental /e.βaˈku.es/ valencià /e.vaˈku.es/, /e.βaˈku.es/
   * Rimes: -ues

### Verb

evacues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de evacuar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* [2] evacuïs

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·cu·es (4)
* Anagrama: secàveu
# evacuessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.kuˈe.sin/, balear /ə.və.kuˈe.sin/ Occidental: nord-occidental /e.βa.kuˈe.sin/ valencià /e.va.kuˈe.sin/, /e.βa.kuˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

evacuessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* evacuessen, evacuassin, evacuassen, evacuaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·cu·es·sin (5)
* Anagrames: avencéssiu, canviésseu
# evacuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈku.ən/, balear /ə.vəˈku.ən/ Occidental: nord-occidental /e.βaˈku.en/ valencià /e.vaˈku.en/, /e.βaˈku.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

evacuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de evacuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb evacuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb evacuar.

#### Variants

* [2] evacuïn
* [3] evacuïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·cu·en (4)
* Anagrama: avenceu
# evacuessi
## Català
### Verb

evacuessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb evacuar.

#### Variants

* [1] evacués, evacuàs, evacuara
* [2] evacués, evacuàs, evacuara
# evacuo
## Català
### Verb

evacuo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de evacuar.

#### Variants

* evacue, evacuï, evacuu