OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adeprens
## Català
### Verb

adeprens
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: desparen
# adepreníeu
## Català
### Verb

adepreníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adependre.
# adeprèn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəˈpɾɛn/ balear /ə.ðəˈpɾən/, /ə.ðəˈpɾɛn/ Occidental: /a.ðeˈpɾen/
   * Rimes: -ɛn

### Verb

adeprèn
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adependre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·prèn (3)
* Anagrama: pareden
# adverbialitzaria
## Català
### Verb

adverbialitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adverbialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adverbialitzar.
# adverbialitzaren
## Català
### Verb

adverbialitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adverbialitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzares
## Català
### Verb

adverbialitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adverbialitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzarà
## Català
### Verb

adverbialitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adverbialitzar.
# adverbialitzaràs
## Català
### Verb

adverbialitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adverbialitzar.
# adverbialitzarien
## Català
### Verb

adverbialitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adverbialitzar.
# adverbialitzaries
## Català
### Verb

adverbialitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adverbialitzar.
# adverbialitzaran
## Català
### Verb

adverbialitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adverbialitzar.
# adverbialitzareu
## Català
### Verb

adverbialitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adverbialitzar.
# aerografía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.a\
       Americà: alt /a.e.ɾo.ɡɾaˈfi.a/, baix \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

aerografía f. ‎(plural aerografías)
* (Pintura) aerografia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·gra·fí·a (6)

### Vegeu també

* aerografía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aerografías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.as\, meridional \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.ah\
       Americà: alt /a.e.ɾo.ɡɾaˈfi.(a)s/, baix \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.ah\, austral \a.e.ɾo.ɣɾaˈfi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

aerografías f. pl.
* forma plural de aerografía
# aerolabaingailua
## Basc
### Nom

aerolabaingailua
* absolutiu definit singular de aerolabaingailu
# aerolabaingailuan
## Basc
### Nom

aerolabaingailuan
* inessiu definit singular de aerolabaingailu
# aeroglisorule
## Romanès
### Nom

aeroglisorule
* vocatiu singular de aeroglisor
# aeroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈe.roj/

### Nom

aeroj
* forma plural de aero
# aerojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈe.rojn/

### Nom

aerojn
* acusatiu plural de aero
# aerolabaingailu
## Basc

   * Pronúncia: meridional /a.e.ɾo.la.bajn.ɡa.ʎu/, septentrional /a.e.ɾo.la.bajn.ɡaj.lu/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

aerolabaingailu inan.
* aerolliscador

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aerolabaingailu
aerolabaingailua
aerolabaingailuak
Ergatiu
aerolabaingailuk
aerolabaingailuak
aerolabaingailuek
Datiu
aerolabaingailuri
aerolabaingailuari
aerolabaingailuei
Genitiu
aerolabaingailuren
aerolabaingailuaren
aerolabaingailuen
Comitatiu
aerolabaingailurekin
aerolabaingailuarekin
aerolabaingailuekin
Benefactiu
aerolabaingailurentzat
aerolabaingailuarentzat
aerolabaingailuentzat
Instrumental
aerolabaingailuz
aerolabaingailuaz
aerolabaingailuez
Partitiu
aerolabaingailurik
Prolatiu
aerolabaingailutzat
Causal
aerolabaingailurengatik
aerolabaingailuarengatik
aerolabaingailuengatik
Locatius
Inessiu
aerolabaingailutan
aerolabaingailuan
aerolabaingailuetan
Ablatiu
aerolabaingailutatik
aerolabaingailutik
aerolabaingailuetatik
Al·latiu
aerolabaingailutara
aerolabaingailura
aerolabaingailuetara
Terminatiu
aerolabaingailutaraino
aerolabaingailuraino
aerolabaingailuetaraino
Al·l. direcional
aerolabaingailutarantz
aerolabaingailurantz
aerolabaingailuetarantz
Gen. locatiu
aerolabaingailutako
aerolabaingailuko
aerolabaingailuetako :
# aeroglisorului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

aeroglisorului
* genitiu i datiu definit singular de aeroglisor
# aerolabaingailuak
## Basc
### Nom

aerolabaingailuak
* absolutiu definit plural de aerolabaingailu
* ergatiu definit singular de aerolabaingailu
# advocau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈkaw/ balear /əb.voˈkaw/, /əb.vuˈkaw/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈkaw/ valencià /ad.voˈkaw/, /ad.boˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

advocau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de advocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb advocar.

#### Variants

* advoqueu
# advocating
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈædvəkeɪtɪŋ/

### Verb

advocating
* gerundi de advocate: advocant.
# advocate
## Anglès

   * Pronúncia:
       Nom: /ˈædvəkət/ àudio (EUA)
       Verb: /ˈædvəkeɪt/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del francès antic avocat, del llatí advocātus.

### Nom

advocate ‎(plural advocates)
* advocat, advocada.
* defensor, defensora.

#### Sinònims

* [1]: lawyer, attorney, counselor, counsel, barrister, solicitor.
* [2]: champion, proponent, backer.

### Verb

advocate ‎(3a persona singular present advocates, gerundi advocating, passat i participi advocated)
* advocar
* defensar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vo·cate (3)
# advocated
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈædvəkeɪtɪd/

### Verb

advocated
* passat i participi de advocate (advocar).
# advocates
## Anglès

   * Pronúncia: Nom: /ˈædvəkətz/; verb: /ˈædvəkeɪtz/

### Nom

advocates
* forma plural de advocate (advocats, defensors)

### Verb

advocates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de advocate:
    he/she/it advocates = [ell/ella] advoca.
# advocaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈka.βən/ balear /əb.voˈka.vən/, /əb.vuˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈka.βen/ valencià /ad.voˈka.ven/, /ad.boˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

advocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.
# advocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈka.βəs/ balear /əb.voˈka.vəs/, /əb.vuˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈka.βes/ valencià /ad.voˈka.ves/, /ad.boˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

advocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.
# advocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈkat/ balear /əb.voˈkat/, /əb.vuˈkat/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈkat/ valencià /ad.voˈkat/, /ad.boˈkat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí tardà advocatus, segle XIV.

### Nom

advocat m. ‎(plural advocats, femení advocada o advocadessa)
* Professor de jurisprudència que amb títol legítim defensa en judici per escrit o de paraula.
* intercessor

#### Sinònims

* causídic, conseller, defensor, intercessor, jurista, lletrat, mitjancer, picaplets (despectiu), procurador

#### Traduccions

* Afrikaans: advokaat $^{(af)}$
* Albanès: avokati $^{(sq)}$
* Alemany: Anwalt $^{(de)}$ m., Advokat $^{(de)}$ m., Rechtsanwalt $^{(de)}$ m.
* Anglès: lawyer $^{(en)}$, advocate $^{(en)}$
* Asturià: abogáu $^{(ast)}$
* Basc: abokatu $^{(eu)}$
* Castellà: abogado $^{(es)}$
* Danès: advokat $^{(da)}$
* Eslovac: právnik $^{(sk)}$ m., advokát $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: advokato $^{(eo)}$
* Francès: avocat $^{(fr)}$
* Friülà: avocat $^{(fur)}$ m.
* Gallec: avogado $^{(gl)}$ m.
* Hongarès: ügyvéd $^{(hu)}$
* Islandès: málfærslumaður $^{(is)}$
* Italià: avvocato $^{(it)}$, giurisconsulto $^{(it)}$
* Llatí: causidicus $^{(la)}$, patronus $^{(la)}$, advocatus $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana
* Maltès: avukat $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: advocaat $^{(nl)}$, jurist $^{(nl)}$ m.
* Noruec: advokat $^{(no)}$
* Occità: avocat $^{(oc)}$
* Papiament: abogado $^{(pap)}$ (Aruba)
* Polonès: prawnik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: advogado $^{(pt)}$
* Romanès: avocat $^{(ro)}$
* Rus: адвокат $^{(ru)}$ ‎(advokat), юри́ст $^{(ru)}$ m. ‎(iurist)
* Serbocroat: правник $^{(sh)}$, pravnik $^{(sh)}$ m.
* Suec: advokat $^{(sv)}$
* Tagal: mánananggól $^{(tl)}$
* Tai: ทนาย $^{(th)}$
* Turc: avukat $^{(tr)}$
* Txec: advokát $^{(cs)}$, právník $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 律師 $^{(zh)}$ ‎(律师, lǜshī)
* Zulu: ummeli $^{(zu)}$

### Verb

advocat
* Participi masculí singular del verb advocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vo·cat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: advocat
# advocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈka.βə/ balear /əb.voˈka.və/, /əb.vuˈka.və/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈka.βa/ valencià /ad.voˈka.va/, /ad.boˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

advocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.
# adequerete
## Italià
### Verb

adequerete
* segona persona plural (voi) del futur de adequare
# adequiamoci
## Italià
### Verb

adequiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adequarsi
# adequereste
## Italià
### Verb

adequereste
* segona persona plural (voi) del condicional de adequare
# adequerà
## Italià
### Verb

adequerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de adequare
# adequerò
## Italià
### Verb

adequerò
* primera persona singular (io) del futur de adequare
# adequiamo
## Italià
### Verb

adequiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de adequare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de adequare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de adequare
# adequeresti
## Italià
### Verb

adequeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de adequare
# adequi
## Italià
### Verb

adequi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de adequare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de adequare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de adequare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de adequare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de adequare
# adequiate
## Italià
### Verb

adequiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de adequare
# adequeremo
## Italià
### Verb

adequeremo
* primera persona plural (noi) del futur de adequare
# advertiguéreu
## Català
### Verb

advertiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de advertir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiguéssem
## Català
### Verb

advertiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiguérem
## Català
### Verb

advertiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de advertir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiguésseu
## Català
### Verb

advertiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.bər.tiˈmen/ balear /əb.vəɾ.tiˈment/, /əb.vər.tiˈmen/ Occidental: nord-occidental /ad.ber.tiˈmen/ valencià /ad.veɾ.tiˈment/, /ad.beɾ.tiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De advertir i el sufix -ment.

### Nom

advertiment m. ‎(plural advertiments)
* Acció i efecte d’advertir cridant l’atenció sobre alguna cosa.
* (dret) Avís sense amenaça d'una sanció o d'una pena.

#### Sinònims

* (dret) admonició

#### Relacionats

* advertència

#### Traduccions

* Alemany: Warnung $^{(de)}$ f.
* Anglès: warning $^{(en)}$
* Castellà: advertencia $^{(es)}$ f.
* Esperanto: averto $^{(eo)}$
* Francès: avertissement $^{(fr)}$ m.
* Italià: avvertimento $^{(it)}$ m.
* Romanès: avertisment $^{(ro)}$ n.
* Alemany: Abmahnung $^{(de)}$ f.
* Francès: avertissement $^{(fr)}$ m.
* Italià: avvertimento $^{(it)}$ m.
* Romanès: avertisment $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ver·ti·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Termcat
# advertigué
## Català
### Verb

advertigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de advertir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de advertir.
# advertigués
## Català
### Verb

advertigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb advertir.
# advertiguéveu
## Català
### Verb

advertiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de advertir.
# afaena
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nə/, occidental /a.faˈe.na/
   * Rimes: -ena

### Verb

afaena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afaenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afabulacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.fa.βy.laˈsju/

### Nom

afabulacion f. ‎(plural afabulacions)
* afabulació
# afabulaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fa.βu.laˈθjo.nes\, meridional \a.fa.βu.laˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.fa.bu.laˈsjo.n(e)s/, baix \a.fa.βu.laˈsjo.neh\, austral \a.fa.βu.laˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

afabulaciones f. pl.
* forma plural de afabulación
# afabulación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.fa.βu.laˈθjon\, meridional \a.fa.βu.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.fa.bu.l(a)ˈsjon/, baix \a.fa.βu.laˈsjoŋ\, austral \a.fa.βu.laˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

afabulación f. ‎(plural afabulaciones)
* afabulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·bu·la·ción (5)
# afablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌfab.bɫəˈmen/, /əˌfa.βɫəˈmen/ balear /əˌfab.bɫəˈment/, /əˌfab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aˌfab.bɫeˈmen/, /aˌfa.βɫeˈmen/ valencià /aˌfa.bɫeˈment/, /aˌfa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De afable i el sufix -ment.

### Adverbi

afablement
* D'una manera afable.

#### Traduccions

* Anglès: affably $^{(en)}$
* Castellà: afablemente $^{(es)}$
* Esperanto: afable $^{(eo)}$
* Francès: affablement $^{(fr)}$
* Italià: affabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ble·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˌfa.βleˈmen.te\
       Americà: alt /aˌfa.bleˈmen.t(e)/, baix \aˌfa.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De afable i el sufix -mente.

### Adverbi

afablemente
* afablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·ble·men·te (5)
# afanaies
## Català
### Verb

afanaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
# afan
## Català
### Verb

afan
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fan (2)
* Anagrama: nafa $^{(revers)}$
# afana
## Català
### Verb

afana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afanar.
# afanaien
## Català
### Verb

afanaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
# afanam
## Català
### Verb

afanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afanar.
# afanaia
## Català
### Verb

afanaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afanar.
# adobassesses
## Català
### Verb

adobassesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassessin
## Català
### Verb

adobassessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassessis
## Català
### Verb

adobassessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# adobasseu
## Català
### Verb

adobasseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adobassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adobassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adobassar.
# adobassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβa.sis/, occidental /a.ðoˈβa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

adobassis ‎(infinitiu adobar)
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Tu] adobessis, adobesses, adobasses, adobassis o adobares.
adobassis ‎(infinitiu adobassar)
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adobassar.
# adobassi
## Català
### Verb

adobassi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adobassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adobassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adobassar.
# adobassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβa.sin/, occidental /a.ðoˈβa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

adobassin ‎(infinitiu adobar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Ells/elles/vostès] adobessin, adobessen, adobassen, adobassin o adobaren.
adobassin ‎(infinitiu adobassar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adobassar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adobassar.
# adobasso
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈβa.su/ balear /ə.ðoˈba.so/, /ə.ðuˈba.su/ Occidental: /a.ðoˈba.so/
   * Rimes: -aso

### Verb

adobasso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adobassar.
# adobassà
## Català
### Verb

adobassà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adobassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bas·sà (4)
* Anagrama: abossada
# adobassàrem
## Català
### Verb

adobassàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adobassar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobassar.
# afartaies
## Català
### Verb

afartaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·ta·ies (4)
* Anagrama: afaitares
# afartaran
## Català
### Verb

afartaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afartar.
# afartapobles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌfar.təˈpɔb.bɫəs/, /əˌfar.təˈpɔ.βɫəs/ balear /əˌfaɾ.təˈpɔb.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /aˌfar.taˈpɔb.bɫes/, /aˌfaɾ.taˈpɔ.βɫes/ valencià /aˌfaɾ.taˈpɔ.bɫes/
   * Rimes: -ɔbles
   * Etimologia: De afartar i pobles.

### Nom

afartapobles m. ‎(plural invariable)
* Varietat de vinya blanca, que produeix vins de color groc, alguns molt pàl·lids i amb reflexos verdosos. L'aroma és afruitat de mitja intensitat, amb notes de fruita madura, saborosos en boca i poc complexos.

#### Variants

* afartapobres

#### Traduccions

* Castellà: airén $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·ta·po·bles (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# afartar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fərˈta/ Occidental: nord-occidental /a.farˈta/ valencià /a.faɾˈtaɾ/, /a.faɾˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afartà
   * Etimologia: Del prefix a-, fart i la desinència -ar, segle XVII.

### Verb

afartar trans., pron. ‎(pronominal afartar-se)
* Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.
* Satisfer el gust o desig d'alguna cosa.
* Donar abundància o multitud d'allò que expressen els noms amb que es junta.
    afartar a algú de bastonades, de bufetades, etc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afarto, afarta, afartem

#### Variants

* fartar

#### Sinònims

* alimentar, atipar, embafar, saciar, sadollar, satisfer la gana
* avorrir, cansar, exhaurir, extenuar, rebentar, rendir, sufocar, trinxar

#### Traduccions

* Anglès: gorge $^{(en)}$
* Castellà: hartar $^{(es)}$
* Francès: rassasier $^{(fr)}$
* Italià: saziare $^{(it)}$, stuccare $^{(it)}$
* Llatí: satiare $^{(la)}$
* Castellà: hartar $^{(es)}$
* Francès: rassasier $^{(fr)}$
* Anglès: get fed up $^{(en)}$
* Castellà: hartar $^{(es)}$
* Llatí: saturare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tar (3)
* Anagrames: fartara, fartarà, tafarra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# afartar-se
## Català
### Verb

afartar-se
* Forma pronominal de afartar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'afarto, s'afarta, ens afartem

### Miscel·lània

* Anagrames: afartares, estrafarà
# afartaren
## Català
### Verb

afartaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afartar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Anagrames: entafarrà, fartanera
# afartam
## Català
### Verb

afartam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afartar.
# afartara
## Català
### Verb

afartara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afanyessen
## Català
### Verb

afanyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyesses
## Català
### Verb

afanyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyeguéssom
## Català
### Verb

afanyeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.ɲəs/, occidental /aˈfa.ɲes/
   * Rimes: -aɲes

### Verb

afanyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afanyar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyessa
## Català
### Verb

afanyessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyegués
## Català
### Verb

afanyegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# afanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfa.ɲən/, occidental /aˈfa.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

afanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afanyar.
# afanyegueu
## Català
### Verb

afanyegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afanyar.