OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afaenaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈna.ɾən/, occidental /a.fa.eˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

afaenaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afaenar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenam
## Català
### Verb

afaenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afaenar.
# afaenaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.e.nəˈɾan/, occidental /a.fa.e.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afaenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afaenar.
# afaenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈna.ɾəs/, occidental /a.fa.eˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

afaenares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afaenar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·e·na·res (5)
* Anagrama: afaenar-se
# afaenareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.e.nəˈɾɛw/ balear /ə.fə.e.nəˈɾəw/, /ə.fə.e.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.fa.e.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afaenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afaenar.
# ageganto
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒəˈɣan.tu/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeˈɣan.to/, valencià /a.d͡ʒeˈɣan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

ageganto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agegantar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agegantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agegantar.
# agegantà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒə.ɣənˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.ɣanˈta/, valencià /a.d͡ʒe.ɣanˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

agegantà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agegantar.
# agegantàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒə.ɣənˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.ɣanˈta.ɾem/, valencià /a.d͡ʒe.ɣanˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agegantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agegantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agegantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·gan·tà·rem (5)
* Anagrama: amargantege
# agegantàs
## Català
### Verb

agegantàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agegantar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agegantar.
# agegantos
## Català
### Verb

agegantos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agegantar.
# agegantàieu
## Català
### Verb

agegantàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agegantar.
# agegantàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒə.ɣənˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.ɣanˈta.ɾew/, valencià /a.d͡ʒe.ɣanˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agegantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agegantar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agegantar.
# agegantin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣan.tin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeˈɣan.tin/, valencià /a.d͡ʒeˈɣan.tin/
   * Rimes: -antin

### Verb

agegantin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agegantar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agegantar.
# agegantis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒəˈɣan.tis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeˈɣan.tis/, valencià /a.d͡ʒeˈɣan.tis/
   * Rimes: -antis

### Verb

agegantis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agegantar.
# aflame
## Català
### Verb

aflame
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflamar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aflamar.
# aflamem
## Català
### Verb

aflamem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aflamar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mem (3)
* Anagrama: malfame
# aflamessen
## Català
### Verb

aflamessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamessin
## Català
### Verb

aflamessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mes·sin (4)
* Anagrames: inflamessa, malfiassen
# aflamaves
## Català
### Verb

aflamaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aflamar.
# aflamesses
## Català
### Verb

aflamesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamessis
## Català
### Verb

aflamessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mes·sis (4)
* Anagrama: malfiasses
# aflamen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.mən/, occidental /aˈfɫa.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

aflamen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Anagrama: manefla
# aflames
## Català
### Verb

aflames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aflamar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aflamar.
# aflameu
## Català
### Verb

aflameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aflamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aflamar.
# afal·leram
## Català
### Verb

afal·leram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afal·lerar-se.
# afal·leraran
## Català
### Verb

afal·leraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afal·lerar-se.
# afal·lerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫ.ɫəˈɾa/, /ə.fə.ɫəˈɾa/ balear /ə.fəɫ.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.faɫ.ɫeˈɾa/, /a.fa.ɫeˈɾa/ valencià /a.faɫ.ɫeˈɾaɾ/, /a.fa.ɫeˈɾaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afal·lerà

### Verb

afal·lerar
* Forma de l'infinitiu afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·rar (4)
* Anagrames: aferralla, aferrallà
# afal·lerara
## Català
### Verb

afal·lerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.
# afal·leraren
## Català
### Verb

afal·leraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afal·lerar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·ra·ren (5)
* Anagrames: afrenellara, afrenellarà
# afal·lerares
## Català
### Verb

afal·lerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afal·lerar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afal·lerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·le·ra·res (5)
* Anagrama: afal·lerar-se
# agitasses
## Català
### Verb

agitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tas·ses (4)
* Anagrama: assagetis
# agitassin
## Català
### Verb

agitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitassis
## Català
### Verb

agitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitator
## Anglès
### Nom

agitator ‎(plural agitators)
* agitador

### Vegeu també

* agitator. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# agitation
## Anglès

   * Pronúncia: /ad͡ʒɪˈteɪʃ(ə)n/ àudio (EUA)

### Nom

agitation ‎(comptable i incomptable, plural agitations)
* agitació

## Francès

   * Pronúncia: /a.ʒi.taˈsjɔ̃/ àudio

### Nom

agitation f. ‎(plural agitations)
* agitació
* (golf) bellugueig del bastó

#### Sinònims

* mouvement préliminaire

### Vegeu també

* agitation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# agitations
## Anglès
### Nom

agitations
* forma plural de agitation

## Francès

   * Pronúncia: /a.ʒi.taˈsjɔ̃/

### Nom

agitations f. pl.
* forma plural de agitation
# agitau
## Català
### Verb

agitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tau (3)
* Anagrames: aguait, aiguat, guaita
# agitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈtat/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈtat/, valencià /a.d͡ʒiˈtat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

agitat m. ‎(femení agitada, plural masculí agitats, plural femení agitades)
* Amb molta agitació.

#### Traduccions

* Anglès: agitated $^{(en)}$
* Castellà: agitado $^{(es)}$
* Esperanto: malkvieta $^{(eo)}$
* Francès: agité $^{(fr)}$

### Verb

agitat
* Participi masculí singular del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tat (3)

### Vegeu també

Obres de referència: DIEC
# agitators
## Anglès
### Nom

agitators
* forma plural de agitator
# aflatoxin
## Anglès
### Nom

aflatoxin ‎(plural aflatoxins)
* (medicina) aflatoxina

### Vegeu també

* aflatoxin. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# aflaquís
## Català
### Verb

aflaquís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
# aflaquíssim
## Català
### Verb

aflaquíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
# aflaquíeu
## Català
### Verb

aflaquíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aflaquir.
# aflaquíssem
## Català
### Verb

aflaquíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·quís·sem (4)
* Anagrama: aflaquéssim
# aflaquíssiu
## Català
### Verb

aflaquíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
# aflatoxina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɫə.tukˈsi.nə/ balear /ə.fɫə.tokˈsi.nə/, /ə.fɫə.tukˈsi.nə/ Occidental: /a.fɫa.tokˈsi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del nom científic (A)spergillus (fla)vus i toxina.

### Nom

aflatoxina f. ‎(plural aflatoxines)
* Conjunt de metabòlits tòxics produïts per espècies del gènere Aspergillus, principalment per Aspergillus flavus, perjudicials per a l’home i els animals.

#### Traduccions

* Anglès: aflatoxin $^{(en)}$
* Castellà: aflatoxina $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·to·xi·na (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aflaquírem
## Català
### Verb

aflaquírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aflaquir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
# aflaquísseu
## Català
### Verb

aflaquísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·quís·seu (4)
* Anagrama: aflaquéssiu
# aflaquíreu
## Català
### Verb

aflaquíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aflaquir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflaquir.
# aferréssiu
## Català
### Verb

aferréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rés·siu (4)
* Anagrama: aferrisseu
# aferrús
## Català
### Verb

aferrús
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rús (3)
* Anagrames: arrufes, arrufés, furares, refusar
# afesomiat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.zu.miˈat/ balear /ə.fə.zo.miˈat/, /ə.fə.zu.miˈat/ Occidental: /a.fe.zo.miˈat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De fesomia.

### Adjectiu

afesomiat m. ‎(femení afesomiada, plural masculí afesomiats, plural femení afesomiades)
* (eivissenc) Conformat de fisonomia, de faccions.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·so·mi·at (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# aferrí
## Català
### Verb

aferrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rí (3)
* Anagrames: ferira, ferirà, fèrria, refiar
# aferrís
## Català
### Verb

aferrís
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rís (3)
* Anagrames: feriràs, firar-se, frisaré, rifar-se
# aferréssim
## Català
### Verb

aferréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rés·sim (4)
* Anagrama: aferrissem
# afers
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfers/, occidental /aˈfeɾs/
   * Rimes: -eɾs

### Nom

afers m. pl.
* Forma plural de afer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fers (2)
* Anagrames: frase, fresa
# afrikanon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.friˈka.non/

### Nom

afrikanon
* acusatiu de afrikano
# afrikansas
## Lituà
### Nom

afrikansas
* afrikaans (llengua)
# afrikanščina
## Eslovè
### Nom

afrikanščina
* Afrikaans (idioma).

#### Sinònims

* afrikaans
# afrikar
## Basc
### Nom

afrikar anim.
* africà

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
afrikar
afrikarra
afrikarrak
Ergatiu
afrikarrek
afrikarrak
afrikarrek
Datiu
afrikarri
afrikarrari
afrikarrei
Genitiu
afrikarren
afrikarraren
afrikarren
Comitatiu
afrikarrekin
afrikarrarekin
afrikarrekin
Benefactiu
afrikarrentzat
afrikarrarentzat
afrikarrentzat
Instrumental
afrikarrez
afrikarraz
afrikarrez
Partitiu
afrikarrik
Prolatiu
afrikartzat
Causal
afrikarrengatik
afrikarrarengatik
afrikarrengatik
Locatius
Inessiu
afrikarrengan
afrikarrarengan
afrikarrengan
Ablatiu
afrikarrengandik
afrikarrarengandik
afrikarrengandik
Al·latiu
afrikarrengana
afrikarrarengana
afrikarrengana
Terminatiu
afrikarrenganaino
afrikarrarenganaino
afrikarrenganaino
Al·l. direcional
afrikarrenganantz
afrikarrarenganantz
afrikarrenganantz
Gen. locatiu
afrikarrenganako
afrikarrarenganako
afrikarrenganako :
# afrikarrarekin
## Basc
### Nom

afrikarrarekin
* comitatiu definit singular de afrikar
# afrikarraren
## Basc
### Nom

afrikarraren
* genitiu definit singular de afrikar
# afrikanojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.friˈka.nojn/

### Nom

afrikanojn
* acusatiu plural de afrikano
# afrikans
## Maltès
### Nom

afrikans
* afrikaans (llengua)
# afrikarra
## Basc
### Nom

afrikarra
* absolutiu definit singular de afrikar
# afrikarrak
## Basc
### Nom

afrikarrak
* absolutiu definit plural de afrikar
* ergatiu definit singular de afrikar
# afinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.fi.naˈɾi.ɛ/, /a.fi.naˈɾi.e/ valencià /a.fi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afinar.

#### Sinònims

* afinariva, forma algueresa.
# afinarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.fi.naˈɾi.vas/

### Verb

afinarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afinar.
    Forma algueresa per [tu] afinaries.
# afinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.fi.nəˈɾəs/, occidental /a.fi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

afinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·na·ràs (4)
* Anagrama: safarina
# afinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.nəˈɾe/, occidental /a.fi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

afinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afinar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.fi.naˈɾe/
       Americà: alt /a.f(i).naˈɾe/, baix /a.fi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

afinaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb afinar
# afinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.nəˈɾi.ən/, occidental /a.fi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afinar.

#### Sinònims

* afinariven, forma algueresa.
# afinariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.fi.naˈɾi.va/

### Verb

afinariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afinar.
    Forma algueresa per [jo] afinaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] afinaria.
# afinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.fi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: afinarívem

### Verb

afinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afinar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] afinarien.
# afinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.fi.nəˈɾə/, occidental /a.fi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

afinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·na·rà (4)
* Anagrama: rafània
# afinaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.fi.naˈɾi.ɛm/, valencià /a.fi.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

afinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de afinar.

#### Sinònims

* afinarívem, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·na·rí·em (5)
* Anagrama: afirmaien
# aggiudicarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒu.diˈkar.si/

### Verb

aggiudicarsi pron.
* forma pronominal de aggiudicare ‎(«adjudicar-se»)

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·giu·di·càr·si (5)
# aggiudicaste
## Italià
### Verb

aggiudicaste
* segona persona plural (voi) del passat de aggiudicare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicatasi
## Italià
### Verb

aggiudicatasi
* participi passat femení singular de aggiudicarsi
# aggiudicate
## Italià
### Verb

aggiudicate
* participi passat femení plural de aggiudicare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de aggiudicare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de aggiudicare
# aggiudicasse
## Italià
### Verb

aggiudicasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicassi
## Italià
### Verb

aggiudicassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicassero
## Italià
### Verb

aggiudicassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicassimo
## Italià
### Verb

aggiudicassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de aggiudicare
# aggiudicasti
## Italià
### Verb

aggiudicasti
* segona persona singular (tu) del passat de aggiudicare
# aggiudicata
## Italià
### Verb

aggiudicata
* participi passat femení singular de aggiudicare
# afotico
## Italià

   * Pronúncia: /aˈfɔː.ti.ko/

### Adjectiu

afotico m. ‎(femení afotica, plural masculí afotici, plural femení afotiche)
* afòtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fò·ti·co (4)
# aforéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾe.siw/ balear /ə.foˈɾe.siw/, /ə.fuˈɾe.siw/ Occidental: /a.foˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aforéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fossaríeu
# afotiche
## Italià

   * Pronúncia: /aˈfɔː.ti.ke/

### Adjectiu

afotiche f. pl.
* forma plural de afotica
# afotici
## Italià

   * Pronúncia: /aˈfɔː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

afotici m. pl.
* forma plural de afotico
# aforí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾi/ balear /ə.foˈɾi/, /ə.fuˈɾi/ Occidental: /a.foˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

aforí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aforar.
# afotica
## Italià

   * Pronúncia: /aˈfɔː.ti.ka/

### Adjectiu

afotica f. ‎(plural afotiche)
* forma femenina de afotico
# afraid
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈfɹeɪd/ àudio (EUA)

### Adjectiu

afraid ‎(comparatiu more afraid, superlatiu most afraid)
* espantat
    Be afraid - Tenir por
* (col·loquial) sentir-ho, lamentar-ho
    I am afraid I can not help you in this matter - Ho sento, no et puc ajudar amb això
# aforéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾe.sim/ balear /ə.foˈɾe.sim/, /ə.fuˈɾe.sim/ Occidental: /a.foˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aforéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·rés·sim (4)
* Anagrames: aforismes, fossaríem
# afrancesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾənˈsɛ.zə/ balear /ə.fɾənˈsə.zə/, /ə.fɾənˈsɛ.zə/ Occidental: /a.fɾanˈse.za/
   * Rimes: -ɛza

### Verb

afrancesa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afrancesar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afrancesar.
# aforésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾe.səw/ balear /ə.foˈɾe.səw/, /ə.fuˈɾe.səw/ Occidental: /a.foˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aforésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# agredies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈði.əs/, occidental /a.ɣɾeˈði.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agredies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agrediguera
## Català
### Verb

agrediguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agrediguesses
## Català
### Verb

agrediguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agredigueu
## Català
### Verb

agredigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agredir.
# agredigueres
## Català
### Verb

agredigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agredir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agredien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈði.ən/, occidental /a.ɣɾeˈði.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agredien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agredigueren
## Català
### Verb

agredigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agredir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agrediguessen
## Català
### Verb

agrediguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.