OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# individualitzàs
## Català
### Verb

individualitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzi
## Català
### Verb

individualitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de individualitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb individualitzar.
# individualitzis
## Català
### Verb

individualitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
# instruiran
## Català
### Verb

instruiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de instruir.
# instruiria
## Català
### Verb

instruiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de instruir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instruir.
# instruiriven
## Català
### Verb

instruiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instruir.
# instruiries
## Català
### Verb

instruiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de instruir.
# instruir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ins.tɾuˈi/ Occidental: nord-occidental /ins.tɾuˈi/ valencià /ins.tɾuˈiɾ/, /ins.tɾuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: instruí
   * Etimologia: Del llatí instruere ‎(«edificar; disposar; fornir»), segle XIII.

### Verb

instruir trans., pron. ‎(pronominal instruir-se)
* Ensenyar, adoctrinar.
* (dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: instrueixo, instrueix, instruïm

#### Sinònims

* (ensenyar) adoctrinar, alliçonar, aregar, criar, culturitzar, edificar, ensenyar, formar, imposar, iniciar, polir
* (dret) enjudiciar, instituir

#### Derivats

* instruïble
* instruït

#### Relacionats

* instrucció, instructiu, instructor

#### Traduccions

* Anglès: instruct $^{(en)}$
* Castellà: instruir $^{(es)}$
* Esperanto: instrui $^{(eo)}$
* Francès: instruire $^{(fr)}$
* Italià: instruire $^{(it)}$
* Llatí: instruere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: ENSENYAR $^{(csc)}$
* Castellà: instruir $^{(es)}$
* Francès: instruire $^{(fr)}$
* Italià: formare $^{(it)}$, ordinare $^{(it)}$
* Llatí: instruere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·ir (3)
* Anagrama: nitruris

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)sˈtɾwiɾ/, meridional \i(ŋ)hˈtɾwiɾ\
       Americà: alt /insˈt͡swiɾ/, baix \i(ŋ)hˈtɾwiɾ\, austral /i(n)hˈtɾwiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

instruir ‎(present instruyo, passat instruí, futur instruiré)
* instruir

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·truir (2)
# instruir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ins.tɾuˈir.sə/ balear /ins.tɾuˈiɾ.sə/, /ins.tɾu.irˈsə/ Occidental: /ins.tɾuˈiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

instruir-se
* Forma pronominal de instruir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'instrueixo, s'instrueix, ens instruïm

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·ir-se (3)
* Anagrama: instruïres
# instruireu
## Català
### Verb

instruireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de instruir.
# instruirien
## Català
### Verb

instruirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de instruir.
# instruiriva
## Català
### Verb

instruiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de instruir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de instruir.
# instruïves
## Català
### Verb

instruïves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# instruïx
## Català
### Verb

instruïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de instruir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb instruir.
# instruïu
## Català
### Verb

instruïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instruir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb instruir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instruir.
# instruïven
## Català
### Verb

instruïven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# instruïxen
## Català
### Verb

instruïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de instruir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instruir.
# instruït
## Català

   * Pronúncia: /ins.tɾuˈit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Flexió del verb instruir, segle XV.

### Adjectiu

instruït m. ‎(femení instruïda, plural masculí instruïts, plural femení instruïdes)
* Format, amb instrucció en alguna disciplina.

#### Traduccions

* Castellà: instruido $^{(es)}$ m.
* Llatí: doctus $^{(la)}$

### Verb

instruït
* Participi masculí singular del verb instruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·ït (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# instruïssis
## Català
### Verb

instruïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instruir.
# instruïxa
## Català
### Verb

instruïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instruir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instruir.
# instruïva
## Català
### Verb

instruïva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de instruir.
# incessabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /in.t͡ʃes.sa.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De incessabile i el sufix -mente.

### Adverbi

incessabilmente
* incessablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·sa·bil·mén·te (6)
# incessably
## Anglès

   * Etimologia: De incessable i el sufix -ly.

### Adverbi

incessably ‎(comparatiu more incessably, superlatiu most incessably)
* incessablement
# incessantment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.səˌsamˈmen/ balear /in.səˌsamˈment/, /in.səˌsamˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.seˌsamˈmen/ valencià /in.seˌsamˈment/, /in.seˌsamˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incessant i el sufix -ment.

### Adverbi

incessantment
* D’una manera incessant, sense aturar-se.

#### Sinònims

* dia a dia, tot el sant dia, nit i dia

#### Traduccions

* Anglès: incessantly $^{(en)}$
* Castellà: incesantemente $^{(es)}$
* Francès: incessamment $^{(fr)}$
* Italià: incessantemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·sant·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incessant
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɛs.ənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

incessant ‎(comparatiu more incessant, superlatiu most incessant)
* incessant
# incessantly
## Anglès

   * Etimologia: De incessant i el sufix -ly.

### Adverbi

incessantly ‎(no comparable)
* incessantment
# incestueuse
## Francès
### Adjectiu

incestueuse f. ‎(plural incestueuses)
* forma femenina de incestueux
# incesantemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θeˌsan.teˈmen.te/, meridional \iŋ.θeˌsaŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /in.s(e)ˌsan.teˈmen.te/, baix \iŋ.seˌsaŋ.teˈmen.te\, austral /in.seˌsan.teˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incesante i el sufix -mente.

### Adverbi

incesantemente
* incessantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ce·san·te·men·te (6)
# incessablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.səˌsab.bɫəˈmen/, /in.səˌsa.βɫəˈmen/ balear /in.səˌsab.bɫəˈment/, /in.səˌsab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.seˌsab.bɫeˈmen/, /in.seˌsa.βɫeˈmen/ valencià /in.seˌsa.bɫeˈment/, /in.seˌsa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incessable i el sufix -ment, segle XIV.

### Adverbi

incessablement
* D’una manera incessable.

#### Traduccions

* Anglès: incessably $^{(en)}$
* Castellà: incesablemente $^{(es)}$
* Francès: incessamment $^{(fr)}$
* Italià: incessabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·sa·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incestuosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.səs.tuˌo.zəˈmen/ balear /in.səs.tuˌo.zəˈment/, /in.səs.tuˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.ses.tuˌo.zaˈmen/ valencià /in.ses.tuˌo.zaˈment/, /in.ses.tuˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incestuós i el sufix -ment, segle XIV.

### Adverbi

incestuosament
* D’una manera incestuosa.

#### Traduccions

* Anglès: incestuously $^{(en)}$
* Castellà: incestuosamente $^{(es)}$
* Francès: incestueusement $^{(fr)}$
* Italià: incestuosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·tu·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incessantemente
## Italià

   * Pronúncia: /in.t͡ʃes.san.teˈmen.te/
   * Etimologia: De incessante i el sufix -mente.

### Adverbi

incessantemente
* incessantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ces·san·te·mén·te (6)
# integràs
## Català
### Verb

integràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gràs (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginrst)
* Anagrames: argentis, enagrits, entrigàs, regantis, tragines, traginés
# integràsseu
## Català
### Verb

integràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gràs·seu (4)
* Anagrames: argentéssiu, artiguessen, entrigàsseu, regantéssiu, traginésseu, traiguessen
# integràreu
## Català
### Verb

integràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de integrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grà·reu (4)
* Anagrames: entrigareu, entrigàreu, reguitnaré, traigueren
# integràssim
## Català
### Verb

integràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gràs·sim (4)
* Anagrames: entrigàssim, intrigàssem, traginéssim
# integràssiu
## Català
### Verb

integràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gràs·siu (4)
* Anagrames: artiguessin, entrigàssiu, intrigàsseu, intriguessa, traginéssiu
# integrà
## Català
### Verb

integrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grà (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeginrt)
* Anagrames: argenti, argentí, enagrit, entriga, entrigà, gitaren, reganti, regantí, tangerí, teginar, tragine
# integràiem
## Català
### Verb

integràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grà·iem (4)
* Anagrama: teginaríem
# integràieu
## Català
### Verb

integràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grà·ieu (4)
* Anagrama: teginaríeu
# integràrem
## Català
### Verb

integràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de integrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grà·rem (4)
* Anagrames: entrigarem, entrigàrem, regimentar
# integràssem
## Català
### Verb

integràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gràs·sem (4)
* Anagrames: argentéssim, entrigàssem, regantéssim, traginéssem
# indoeuropeos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.do.eu.ɾoˈpe.os/, meridional \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.oh\
       Americà: alt /in.do.eu.ɾoˈpe.(o)s/, baix \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.oh\, austral /in.do.eu.ɾoˈpe.os/
   * Rimes: -eos

### Adjectiu

indoeuropeos m. pl.
* forma plural de indoeuropeo

### Nom

indoeuropeos m. pl.
* forma plural de indoeuropeo
# indoeuropeisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌin.du.əw.ɾu.pəˈiz.mə/ balear /ˌin.do.əw.ɾo.pəˈiz.mə/, /ˌin.du.əw.ɾu.pəˈiz.mə/ Occidental: /ˌin.do.ew.ɾo.peˈiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De indoeuropeu i el sufix -isme.

### Nom

indoeuropeisme m. ‎(només en singular)
* Disciplina que estudia l’indoeuropeu.

#### Traduccions

* Francès: indo-européanisme $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·do·eu·ro·pe·is·me (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# indoeuropeo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.do.eu.ɾoˈpe.o/, meridional \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.o\
       Americà: alt /in.do.eu.ɾoˈpe.o/, baix \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.o\, austral /in.do.eu.ɾoˈpe.o/
   * Rimes: -eo

### Adjectiu

indoeuropeo m. ‎(femení indoeuropea, plural masculí indoeuropeos, plural femení indoeuropeas)
* indoeuropeu

### Nom

indoeuropeo m. ‎(plural indoeuropeos, femení indoeuropea)
* indoeuropeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·do·eu·ro·pe·o (6)
# indoeuropeas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.do.eu.ɾoˈpe.as/, meridional \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.ah\
       Americà: alt /in.do.eu.ɾoˈpe.(a)s/, baix \iŋ.do.eu.ɾoˈpe.ah\, austral /in.do.eu.ɾoˈpe.as/
   * Rimes: -eas

### Adjectiu

indoeuropeas f. pl.
* forma plural de indoeuropea

### Nom

indoeuropeas f. pl.
* forma plural de indoeuropea
# indoctrinates
## Anglès
### Verb

indoctrinates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de indoctrinate
# indoctrinating
## Anglès
### Verb

indoctrinating
* gerundi de indoctrinate
# indoctrination
## Anglès
### Nom

indoctrination ‎(plural indoctrinations)
* adoctrinament

### Vegeu també

* indoctrination. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# indoctrinations
## Anglès
### Nom

indoctrinations
* forma plural de indoctrination
# interactividad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.te.ɾak.ti.βiˈðað\, meridional \iŋ.te.ɾak.ti.βiˈða(ð)\
       Americà: alt /in.te.ɾak.t(i).biˈdad/, baix \iŋ.te.ɾak.ti.βiˈðað\, austral \in.te.ɾak.ti.βiˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

interactividad f. ‎(plural interactividades)
* interactivitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·rac·ti·vi·dad (6)

### Vegeu també

* interactividad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interactivity
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntəɹækˈtɪvɪti/

### Nom

interactivity ‎(incomptable)
* interactivitat

### Vegeu també

* interactivity. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interactively
## Anglès

   * Etimologia: De interactive i el sufix -ly.

### Adverbi

interactively ‎(comparatiu more interactively, superlatiu most interactively)
* de manera interactiva
# interactivité
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛ.ʁak.ti.viˈte/

### Nom

interactivité f. ‎(plural interactivités)
* interactivitat

### Vegeu també

* interactivité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interactive videodisc
## Anglès
### Nom

interactive videodisc
* videodisc interactiu

### Vegeu també

* interactive videodisc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interactividades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.te.ɾak.ti.βiˈða.ðes\, meridional \iŋ.te.ɾak.ti.βiˈða.ðeh\
       Americà: alt /in.te.ɾak.ti.biˈda.d(e)s/, baix \iŋ.te.ɾak.ti.βiˈða.ðeh\, austral \in.te.ɾak.ti.βiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

interactividades f. pl.
* forma plural de interactividad
# interactivitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.ti.βiˈtat/, balear /in.tə.ɾək.ti.viˈtat/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾak.ti.βiˈtat/ valencià /in.te.ɾak.ti.viˈtat/, /in.te.ɾak.ti.βiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix inter- i activitat.

### Nom

interactivitat f. ‎(plural interactivitats)
* Propietat d'un sistema, un programa informàtic o un aparell multimèdia que permet, al receptor d'una comunicació, d'incidir en temps real en el desenvolupament de la informació rebuda modificant-la.

#### Traduccions

* Anglès: interactivity $^{(en)}$
* Castellà: interactividad $^{(es)}$
* Francès: interactivité $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·ti·vi·tat (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* interactivitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# interactivités
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛ.ʁak.ti.viˈte/

### Nom

interactivités f. pl.
* forma plural de interactivité
# independitzesses
## Català
### Verb

independitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzessis
## Català
### Verb

independitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pənˈdi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈdi.d͡zis/, valencià /in.de.penˈdi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

independitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pənˈdi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈdi.d͡zes/, valencià /in.de.penˈdi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

independitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de independitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzessen
## Català
### Verb

independitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pənˈdi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈdi.d͡zen/, valencià /in.de.penˈdi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

independitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de independitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb independitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb independitzar.
# independitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pənˈdi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈdi.d͡zin/, valencià /in.de.penˈdi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

independitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb independitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb independitzar.
# independitzessin
## Català
### Verb

independitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzeu
## Català
### Verb

independitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de independitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb independitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb independitzar.
# independitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.də.pənˈdi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈdi.d͡zi/, valencià /in.de.penˈdi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

independitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de independitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb independitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb independitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb independitzar.
# infundeixo
## Català
### Verb

infundeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infundir.
# infundeixes
## Català
### Verb

infundeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de infundir.
# infundesc
## Català
### Verb

infundesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infundir.
# infundeixen
## Català
### Verb

infundeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de infundir.
# infundeixi
## Català
### Verb

infundeixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infundir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infundir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infundir.
# infundeixis
## Català
### Verb

infundeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infundir.
# infringíssiu
## Català
### Verb

infringíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infringir.
# infundeix
## Català
### Verb

infundeix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infundir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infundir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infundir.
# infundeixin
## Català
### Verb

infundeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infundir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infundir.
# infrinjo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈfɾiŋ.xo\, meridional \iɱˈfɾiŋ.ho\
       Americà: alt \iɱˈfɾiŋ.x(o)\, baix \iŋˈfɾiŋ.ho\, austral \iɱˈfɾiŋ.xo\
   * Rimes: -inxo

### Verb

infrinjo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb infringir
# intoxicares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tuk.siˈka.ɾəs/ balear /in.tok.siˈka.ɾəs/, /in.tuk.siˈka.ɾəs/ Occidental: /in.tok.siˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

intoxicares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intoxicar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intoxicar.
# intoxicar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tuk.siˈka/ balear /in.tok.siˈka/, /in.tuk.siˈka/ Occidental: nord-occidental /in.tok.siˈka/ valencià /in.tok.siˈkaɾ/, /in.tok.siˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: intoxicà
   * Etimologia: Del llatí intoxicare, per formació culta, segle XX.

### Verb

intoxicar trans.
* emmetzinar, enverinar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: intoxico, intoxica, intoxiquem

#### Traduccions

* Anglès: poison $^{(en)}$, intoxicate $^{(en)}$
* Castellà: intoxicar $^{(es)}$
* Francès: intoxiquer $^{(fr)}$
* Italià: intossicare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·to·xi·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.tok.siˈkaɾ/, meridional \iŋ.tok.siˈkaɾ\
       Americà: alt /in.tok.s(i)ˈkaɾ/, baix \iŋ.tok.siˈkaɾ\, austral /in.tok.siˈkaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix in- i tóxico

### Verb

intoxicar trans. ‎(present intoxico, passat intoxiqué, futur intoxicaré)
* emmetzinar, intoxicar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·to·xi·car (4)
# intoxicara
## Català
### Verb

intoxicara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intoxicar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intoxicar.