OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pervingueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biŋˈɡɛw/ balear /pəɾ.viŋˈɡəw/, /pər.viŋˈɡɛw/ Occidental: nord-occidental /per.βiŋˈɡew/ valencià /peɾ.viŋˈɡew/, /peɾ.βiŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pervingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pervenir.

#### Variants

* pervengueu
# pervingui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbiŋ.ɡi/, balear /pəɾˈviŋ.ɡi/ Occidental: nord-occidental /perˈβiŋ.ɡi/ valencià /peɾˈviŋ.ɡi/, /peɾˈβiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

pervingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pervenir.

#### Variants

* [1] pervinga, pervengui
* [2] pervinga, pervengui
* [3] pervinga, pervengui
# pervinguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbiŋ.ɡin/, balear /pəɾˈviŋ.ɡin/ Occidental: nord-occidental /perˈβiŋ.ɡin/ valencià /peɾˈviŋ.ɡin/, /peɾˈβiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

pervinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pervenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pervenir.

#### Variants

* [1] pervinguen, pervenguin
* [2] pervinguen, pervenguin
# pervingué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biŋˈɡe/, balear /pəɾ.viŋˈɡe/ Occidental: nord-occidental /per.βiŋˈɡe/ valencià /peɾ.viŋˈɡe/, /peɾ.βiŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

pervingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pervenir.

#### Variants

* pervengué

### Miscel·lània

* Anagrames: pervengui, pervenguí
# pervinguéreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biŋˈɡe.ɾəw/, balear /pəɾ.viŋˈɡe.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /per.βiŋˈɡe.ɾew/ valencià /peɾ.viŋˈɡe.ɾew/, /peɾ.βiŋˈɡe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

pervinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pervenir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervenir.

#### Variants

* [1] pervenguéreu
* [2] pervinguéssiu, pervinguésseu, pervenguéssiu

### Miscel·lània

* Anagrama: prengueríveu
# pervingués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biŋˈɡes/, balear /pəɾ.viŋˈɡes/ Occidental: nord-occidental /per.βiŋˈɡes/ valencià /peɾ.viŋˈɡes/, /peɾ.βiŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

pervingués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervenir.

#### Variants

* [1] pervinguera, pervengués
* [2] pervinguera, pervengués

### Miscel·lània

* Anagrama: pervenguis
# pervinguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbiŋ.ɡis/, balear /pəɾˈviŋ.ɡis/ Occidental: nord-occidental /perˈβiŋ.ɡis/ valencià /peɾˈviŋ.ɡis/, /peɾˈβiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

pervinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pervenir.

#### Variants

* pervingues, pervenguis
# pervinguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biŋˈɡe.ɾəm/, balear /pəɾ.viŋˈɡe.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /per.βiŋˈɡe.ɾem/ valencià /peɾ.viŋˈɡe.ɾem/, /peɾ.βiŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

pervinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pervenir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervenir.

#### Variants

* [1] pervenguérem
* [2] pervinguéssim, pervinguéssem, pervenguéssim

### Miscel·lània

* Anagrama: prenguerívem
# planegegueu
## Català
### Verb

planegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb planejar.
# planegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.nəˈʒɛm/ balear /pɫə.nəˈʒəm/, /pɫə.nəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /pɫa.neˈʒem/, valencià /pɫa.neˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

planegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de planejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb planejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb planejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ne·gem (3)
* Anagrames: amplegen, palmegen
# planegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəˈnɛ.ʒən/ balear /pɫəˈnə.ʒən/, /pɫəˈnɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /pɫaˈne.ʒen/, valencià /pɫaˈne.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

planegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de planejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb planejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb planejar.
# planegeguessa
## Català
### Verb

planegeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# planegeguesses
## Català
### Verb

planegeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# planegeguéssom
## Català
### Verb

planegeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# planegeguéssou
## Català
### Verb

planegeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# planegeguem
## Català
### Verb

planegeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb planejar.
# planegegués
## Català
### Verb

planegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# planegeguessen
## Català
### Verb

planegeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb planejar.
# posseigueren
## Català
### Verb

posseigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de posseir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
# posseiguessen
## Català
### Verb

posseiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pos·sei·gues·sen (4)
* Anagrama: ensopeguessis
# possehir
## Català antic
### Verb

possehir
* forma alternativa de posseir
    «Fon en temptació de cridar grans crits volent dir Muyra lo traydor que ab cautela: e ab decepció és entrat en aquesta cambra per possehir lo goig de aquest benauenturat lit.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanch, 1490)

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, DTCA, CIVAL
# posseiguera
## Català
### Verb

posseiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
# posseiguesses
## Català
### Verb

posseiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
# posseigueva
## Català
### Verb

posseigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de posseir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de posseir.
# posseesqui
## Català
### Verb

posseesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb posseir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb posseir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb posseir.
# posseigueres
## Català
### Verb

posseigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de posseir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb posseir.
# pesteta
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəsˈte.tə/, occidental /pesˈte.ta/
   * Rimes: -eta

### Nom

pesteta f. ‎(plural pestetes)
* (tortosí) bitxo

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·te·ta (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# pestiu de coa llarga
## Català
### Nom

pestiu de coa llarga m. ‎(plural pestius de coa llarga)
* guineu

### Vegeu també

* pestiu de coa llarga. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pestell
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəsˈteʎ/, occidental /pesˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí vulgar *pestellu(m), acusatiu diminutiu de *pestulus, del clàssic pessulus ‎(«forrellat»), segle XV.

### Nom

pestell m. ‎(plural pestells)
* Peça metàl·lica corredora d’un pany l’extrem del qual entra o surt del tancador accionat per algun mecanisme.

#### Sinònims

* llisquet

#### Traduccions

* Alemany: Riegel $^{(de)}$ m.
* Anglès: bolt $^{(en)}$
* Búlgar: резе $^{(bg)}$ n. ‎(reze), мандало $^{(bg)}$ n. ‎(mandalo)
* Castellà: pestillo $^{(es)}$ m.
* Finès: salpa $^{(fi)}$
* Francès: verrou $^{(fr)}$ m.
* Grec: μάνταλο $^{(el)}$ m. ‎(màndalo), σύρτης $^{(el)}$ m. ‎(sirtis)
* Hebreu: בריח‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: retesz $^{(hu)}$
* Italià: chiavistello $^{(it)}$ m.
* Mongol: түгжээ $^{(mn)}$
* Portuguès: tranca $^{(pt)}$ f., trinco $^{(pt)}$ m.
* Rus: задви́жка $^{(ru)}$ f. ‎(zadvijka)
* Suec: regel $^{(sv)}$ c.
* Xinès: 門閂 $^{(zh)}$ ‎(门闩, ménshuān)

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·tell (2)
* Anagrames: llepets, pèl·lets

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# pesti
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpe.sti/

### Adjectiu

pesti m. pl.
* forma plural de pesto

### Nom

pesti m. pl.
* forma plural de pesto

### Miscel·lània

* Síl·labes: pé·sti (2)
# pestiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəsˈtiw/, occidental /pesˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Alteració de pestriu (del segle XIII) per influx de pesta, del llatí pistrix, -īcis ‎(«peix serra»), metàtesi del grec antic πρίστις ‎(prístis), íd.; segle XVI.

### Nom

pestiu m. ‎(plural pestius)
* guineu
* mussola vera

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·tiu (2)
* Heterograma de 6 lletres (eipstu)
* Anagrama: piteus

### Vegeu també

* pestiu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# pestius de coa llarga
## Català
### Nom

pestius de coa llarga m. pl.
* Forma plural de pestiu de coa llarga.
# polski
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpɔls.ki/
   * Etimologia: De Polska ‎(«Polònia») i el sufix -ski.

### Adjectiu

polski
* polonès

#### Declinació

| cas | singular | singular | singular | singular | plural | plural |
| cas | masculí animat | masculí inanimat | neutre | femení | viril | no viril |
| nominatiu, vocatiu | polski | polski | polskie | polska | polscy | polskie |
| genitiu | polskiego | polskiego | polskiego | polskiej | polskich | polskich |
| datiu | polskiemu | polskiemu | polskiemu | polskiej | polskim | polskim |
| acusatiu | polskiego | polski | polskie | polską | polskich | polskie |
| instrumental | polskim | polskim | polskim | polską | polskimi | polskimi |
| locatiu | polskim | polskim | polskim | polskiej | polskich | polskich |

### Nom

polski m. inan.
* polonès (llengua)

#### Declinació

| | singular |
| Nominatiu | polski |
| Genitiu | polskiego |
| Datiu | polskiemu |
| Acusatiu | polski |
| Instrumental | polskim |
| Locatiu | polskim |
| Vocatiu | polski |

### Miscel·lània

* Síl·labes: pols·ki (2)
* Heterograma de 6 lletres (iklops)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre polski
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre polski
# polsi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpol.si/

### Nom

polsi m. pl.
* forma plural de polso

### Miscel·lània

* Síl·labes: pól·si (2)
# polseguera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puɫ.səˈɣe.ɾə/ balear /poɫ.səˈɣe.ɾə/, /puɫ.səˈɣe.ɾə/ Occidental: /poɫ.seˈɣe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De pols, l'infix -eg- i el sufix -era, segle XX.

### Nom

polseguera f. ‎(plural polsegueres)
* Gran quantitat de pols.

#### Traduccions

* Anglès: dustcloud $^{(en)}$
* Castellà: polvareda $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pol·se·gue·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# polsina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puɫˈsi.nə/ balear /poɫˈsi.nə/, /puɫˈsi.nə/ Occidental: /poɫˈsi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De pols i el sufix -ina.

### Nom

polsina f. ‎(plural polsines)
* Material molt finament esmicolat, gairebé com la pols.
    «NEVADA: Com la flor de la farina S'escampava una polsina. Sobre els arbres, sobre el prat, la planura s'il· lumina de blancor tan argentina,»

#### Traduccions

* Anglès: dust $^{(en)}$
* Castellà: polvillo $^{(es)}$
* Francès: pussière $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pol·si·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnops)
* Anagrama: panolis

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Maria Antònia Salvà, Poemes
# polso
## Italià

   * Pronúncia: /ˈpol.so/

### Nom

polso m. ‎(plural polsi)
* canell
* pols

### Miscel·lània

* Síl·labes: pól·so (2)
# podessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈðe.sin/ balear /poˈðe.sin/, /puˈðe.sin/ Occidental: /poˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

podessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* podeguessen, podessen, podassin, podassen, podaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·sin (3)
* Anagrames: disponés, disposen, dopessin
# podessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈðe.sis/ balear /poˈðe.sis/, /puˈðe.sis/ Occidental: /poˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

podessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* podeguesses, podesses, podassis, podasses, podares

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·sis (3)
* Anagrames: disposes, disposés, dopessis
# podeva
## Català
### Verb

podeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de poder.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de poder.
# podi
## Català

   * Pronúncia: (nom) /ˈpɔ.ði/
   * Rimes: -ɔdi
   * Pronúncia: (verb) /ˈpo.ði/
   * Etimologia: Del llatí podium, doblet del patrimonial puig i del cultisme pòdium.

### Nom

podi m. ‎(plural podis)
* Base de pedra sobre la qual reposen columnes.
* En un amfiteatre, mur que separa l'arena de la càvea.
* Pedestal, de vegades graonat, sobre el qual puja el guanyador d'una competició esportiva o els tres millors.

#### Sinònims

* pòdium

#### Traduccions

* Alemany: Podium $^{(de)}$ n.
* Anglès: podium $^{(en)}$
* Castellà: podio $^{(es)}$
* Danès: podium $^{(da)}$ n.
* Eslovac: pódium $^{(sk)}$ n.
* Esperanto: podio $^{(eo)}$
* Finès: koroke $^{(fi)}$
* Francès: podium $^{(fr)}$
* Friülà: podi $^{(fur)}$ m.
* Hongarès: pódium $^{(hu)}$
* Italià: podio $^{(it)}$
* Neerlandès: podium $^{(nl)}$ n.
* Polonès: podium $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: pódio $^{(pt)}$ m.
* Romanès: podium $^{(ro)}$ n.
* Rus: по́диум $^{(ru)}$ m. ‎(pódium)
* Suec: podium $^{(sv)}$ n.
* Turc: podyum $^{(tr)}$
* Txec: pódium $^{(cs)}$ n.
* Xinès: 講壇 $^{(zh)}$ ‎(讲坛, jiǎngtán)

### Verb

podi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de podar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb podar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb podar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb podar.

#### Variants

* [1] podo, pode, pod
* [2,3] pode, podo
* [4] pode

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·di (2)
* Anagrames: dopi, dopí, pido

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# podessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈðe.sən/ balear /poˈðe.sən/, /puˈðe.sən/ Occidental: /poˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

podessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* podeguessen, podessin, podassin, podassen, podaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·sen (3)
* Anagrama: dopessen
# podesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈðe.səs/ balear /poˈðe.səs/, /puˈðe.səs/ Occidental: /poˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

podesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* podeguesses, podessis, podassis, podasses, podares

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·ses (3)
* Anagrama: dopesses
# podeves
## Català
### Verb

podeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de poder.
# podessi
## Català
### Verb

podessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* [1] podessa, podeguessa, podés, podàs, podara
* [2] podegués, podés, podàs, podara

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·si (3)
* Anagrames: deposis, dispose
# podeven
## Català
### Verb

podeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de poder.
# povertà energetica
## Italià
### Nom

povertà energetica f. ‎(plural povertà energetiche)
* pobresa energètica
# povertà energetiche
## Italià
### Nom

povertà energetiche f. pl.
* forma plural de povertà energetica
# povintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.tan/

### Verb

povintan
* acusatiu de povinta
# povinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.to/

### Verb

povinto ‎(plural povintoj, acusatiu povinton, plural acusatiu povintojn)
* participi actiu nominal passat de povi
# poverty lines
## Anglès
### Nom

poverty lines
* forma plural de poverty line
# povintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.taj/

### Verb

povintaj
* forma plural de povinta
# povintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.tajn/

### Verb

povintajn
* acusatiu plural de povinta
# povinta
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.ta/

### Verb

povinta ‎(plural povintaj, acusatiu povintan, plural acusatiu povintajn)
* participi actiu passat de povi
# povi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpo.vi/
   * Etimologia: Del francès pouvoir.

### Verb

povi ‎(present povas, passat povis, futur povos, condicional povus, volitiu povu)
* poder

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: po·vi (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre povi
# povinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /poˈvin.te/

### Verb

povinte
* participi actiu adverbial passat de povi
# poderoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \po.ðeˈɾo.so\
       Americà: alt /po.deˈɾo.s(o)/, baix \po.ðeˈɾo.so\
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

poderoso m. ‎(femení poderosa, plural masculí poderosos, plural femení poderosas)
* poderós

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·de·ro·so (4)
# podes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpo.ðəs/, occidental /ˈpo.ðes/
   * Rimes: -odes

### Nom

podes f. pl.
* Forma plural de poda.

### Verb

podes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de podar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* [2] podis, podos

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des (2)
* Anagrames: depòs, dopes, dopés
# poderós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ðəˈɾos/ balear /po.ðəˈɾos/, /pu.ðəˈɾos/ Occidental: /po.ðeˈɾos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De poder i el sufix -ós, segle XI.

### Adjectiu

poderós m. ‎(femení poderosa, plural masculí poderosos, plural femení poderoses)
* Que té poder, que té mitjans per imposar la seva voluntat.
    Cleòpatra fou una poderosa sobirana de l'Antic Egipte. Un poderós sentiment de culpa.

#### Traduccions

* Alemany: mächtig $^{(de)}$
* Anglès: powerful $^{(en)}$, mighty $^{(en)}$
* Àrab: قَوِيّ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: ուժեղ $^{(hy)}$ ‎(ujekh)
* Asturià: poderosu $^{(ast)}$
* Belarús: мо́цны $^{(be)}$ ‎(motsni), магу́тны $^{(be)}$ ‎(mahutni)
* Búlgar: мо́щен $^{(bg)}$ ‎(moxten), могъ́щ $^{(bg)}$ ‎(mogaxt)
* Castellà: poderoso $^{(es)}$ m.
* Coreà: 강하다 $^{(ko)}$ ‎(ganghada)
* Eslovac: mocný $^{(sk)}$
* Eslovè: močan $^{(sl)}$
* Esperanto: potenca $^{(eo)}$
* Estonià: võimas $^{(et)}$
* Finès: voimakas $^{(fi)}$, vahva $^{(fi)}$
* Francès: puissant $^{(fr)}$
* Gallec: poderoso $^{(gl)}$, potente $^{(gl)}$
* Gal·lès: pwerus $^{(cy)}$
* Georgià: ძლევამოსილი $^{(ka)}$ ‎(dzlevamòsili)
* Grec: ισχυρός $^{(el)}$ ‎(iskhirós)
* Grec antic: δυνατός $^{(grc)}$ ‎(dynatós), ἰσχυρός $^{(grc)}$ ‎(iskhyrós)
* Hebreu: עוצמתי‎ $^{(he)}$
* Ídix: מעכטיג‎ $^{(yi)}$
* Irlandès: cumhachtach $^{(ga)}$
* Islandès: öflugur $^{(is)}$, voldugur $^{(is)}$
* Italià: potente $^{(it)}$
* Japonès: 強力な $^{(ja)}$
* Kazakh: күшті $^{(kk)}$ ‎(küşti/kuixti)
* Llatí: imperiosus $^{(la)}$
* Malai: berkuasa $^{(ms)}$
* Neerlandès: machtig $^{(nl)}$
* Noruec: kraftfull $^{(no)}$, mektig $^{(no)}$
* Polonès: mocny $^{(pl)}$, potężny $^{(pl)}$
* Portuguès: poderoso $^{(pt)}$
* Rus: могу́щественный $^{(ru)}$ ‎(mogúsxestvenni), могу́чий $^{(ru)}$ ‎(mogutxi)
* Serbocroat: моћан $^{(sh)}$, moćan $^{(sh)}$
* Suec: mäktig $^{(sv)}$
* Tadjik: қавӣ $^{(tg)}$
* Turc: güçlü $^{(tr)}$
* Txec: mocný $^{(cs)}$, účinný $^{(cs)}$
* Uzbek: kuchli $^{(uz)}$
* Vietnamita: mạnh mẽ $^{(vi)}$
* Xinès: 強大 $^{(zh)}$ ‎(强大, qiángdà), 強勁 $^{(zh)}$ ‎(强劲, qiángjìn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·de·rós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# podessa
## Català
### Verb

podessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb podar.

#### Variants

* podessi, podeguessa, podés, podàs, podara

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·des·sa (3)
* Anagrames: posades, sopades
# poderosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ðəˌɾo.zəˈmen/ balear /po.ðəˌɾo.zəˈment/, /pu.ðəˌɾo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /po.ðeˌɾo.zaˈmen/ valencià /po.ðeˌɾo.zaˈment/, /po.ðeˌɾo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De poderosa i el sufix -ment.

### Adverbi

poderosament
* D’una manera poderosa, amb força.

#### Traduccions

* Castellà: poderosamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·de·ro·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# poderosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \po.ðeˈɾo.sas\, meridional \po.ðeˈɾo.sah\
       Americà: alt /po.deˈɾo.s(a)s/, baix \po.ðeˈɾo.sah\, austral \po.ðeˈɾo.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

poderosas f. pl.
* forma plural de poderosa
# poders
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈðɛrs/ balear /poˈðəs/, /puˈðɛs/ Occidental: /poˈðeɾs/
   * Rimes: -ɛɾs

### Nom

poders m. pl.
* Forma plural de poder.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·ders (2)
* Heterograma de 6 lletres (deoprs)
* Anagrames: dropes, dropés, perdos
# phoeniceum
## Llatí

   * Pronúncia: /fojˈniː.kewm/

### Adjectiu

phoenīceum
* nominatiu neutre singular de phoenīceus
* vocatiu neutre singular de phoenīceus
* acusatiu masculí singular de phoenīceus
* acusatiu neutre singular de phoenīceus
# phoenicum
## Llatí

   * Pronúncia: /fojˈniː.kʊm/

### Nom

phoenīcum
* genitiu plural de phoenīx