OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vermut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈmut/, balear /vəɾˈmut/ Occidental: nord-occidental /berˈmut/ valencià /veɾˈmut/, /beɾˈmut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del francès vermout, de l'alemany Wermut ‎(«donzell»), el principal aromatitzant de la beguda, segle XIX.

### Nom

vermut m. ‎(plural vermuts)
* Licor a base de vi blanc aromatitzat amb donzell i altres substàncies tòniques, habitualment servit com a aperitiu.
* aperitiu

#### Traduccions

* Anglès: vermouth $^{(en)}$
* Castellà: vermú $^{(es)}$, vermut $^{(es)}$
* Francès: vermouth $^{(fr)}$
* Italià: vermut $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: VERMUT $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·mut (2)
* Heterograma de 6 lletres (emrtuv)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vermojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈver.mojn/

### Nom

vermojn
* acusatiu plural de vermo
# vermo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈver.mo/

### Nom

vermo ‎(acusatiu vermon, plural vermoj, plural acusatiu vermojn)
* cuc
# vedellaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾi.əs/, balear /və.ðə.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾi.es/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾi.es/, /be.ðe.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vedellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vedellar.
# vedellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾi.əw/, balear /və.ðə.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾi.ew/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾi.ew/, /be.ðe.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vedellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vedellar.
# vedellassen
## Català
### Verb

vedellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devallessen
# vedellaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾi.ə/, balear /və.ðə.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾi.a/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾi.a/, /be.ðe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vedellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vedellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vedellar.
# vedellarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾi.ən/, balear /və.ðə.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾi.en/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾi.en/, /be.ðe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vedellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vedellar.
# vedellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾa/, balear /və.ðə.ʎəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾa/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾa/, /be.ðe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vedellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vedellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devallaré
# vedellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾas/, balear /və.ðə.ʎəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾas/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾas/, /be.ðe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vedellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vedellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devallares
# vedellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾe/, balear /və.ðə.ʎəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾe/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾe/, /be.ðe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vedellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vedellar.
# vedellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðə.ʎəˈɾɛw/ balear /və.ðə.ʎəˈɾəw/, /və.ðə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /be.ðe.ʎaˈɾew/ valencià /ve.ðe.ʎaˈɾew/, /be.ðe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vedellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vedellar.
# vena pudenda interna
## Llatí
### Nom

vena pudenda interna
* (Terminologia Anatomica) vena púdica interna

### Vegeu també

* vena pudenda interna. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena portae hepatis
## Llatí
### Nom

vena portae hepatis
* (Terminologia Anatomica) vena porta hepàtica

### Vegeu també

* vena portae hepatis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena prepylorica
## Llatí
### Nom

vena prepylorica
* (Terminologia Anatomica) vena prepilòrica

### Vegeu també

* vena prepylorica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena profunda facei
## Llatí
### Nom

vena profunda facei
* (Terminologia Anatomica) vena facial profunda

### Vegeu també

* vena profunda facei. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena profunda femoris
## Llatí
### Nom

vena profunda femoris
* (Terminologia Anatomica) vena femoral profunda

### Vegeu també

* vena profunda femoris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena posterior septi pellucidi
## Llatí
### Nom

vena posterior septi pellucidi
* (Terminologia Anatomica) vena posterior del septe pel·lúcid

### Vegeu també

* vena posterior septi pellucidi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena precentrallis cerebelli
## Llatí
### Nom

vena precentrallis cerebelli
* (Terminologia Anatomica) vena precentral del cerebel

### Vegeu també

* vena precentrallis cerebelli. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena petrosa
## Llatí
### Nom

vena petrosa
* (Terminologia Anatomica) vena petrosa

### Vegeu també

* vena petrosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena profunda linguae
## Llatí
### Nom

vena profunda linguae
* (Terminologia Anatomica) vena profunda de la llengua

### Vegeu també

* vena profunda linguae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vena poplitea
## Llatí
### Nom

vena poplitea
* (Terminologia Anatomica) vena poplítia

### Vegeu també

* vena poplitea. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vacunin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈku.nin/, balear /vəˈku.nin/ Occidental: nord-occidental /baˈku.nin/ valencià /vaˈku.nin/, /baˈku.nin/
   * Rimes: -unin

### Verb

vacunin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vacunar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vacunar.
# vacuno
## Català
### Verb

vacuno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vacunar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vacunar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vacunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (acnouv)

## Castellà

   * Pronúncia: /baˈku.no/
   * Rimes: -uno
   * Etimologia: De vaca i el sufix -uno.

### Adjectiu

vacuno m. ‎(femení vacuna, plural masculí vacunos, plural femení vacunas)
* boví, vaccí

#### Sinònims

* bovino

### Verb

vacuno
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb vacunar

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·no (3)
* Heterograma de 6 lletres (acnouv)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vacuno
# vacunà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈna/, balear /və.kuˈna/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈna/ valencià /va.kuˈna/, /ba.kuˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

vacunà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vacunar.
# vacunessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.sin/, balear /və.kuˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sin/ valencià /va.kuˈne.sin/, /ba.kuˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vacunessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacuneu
## Català
### Verb

vacuneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vacunar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vacunar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vacunar.
# vacunos
## Català
### Verb

vacunos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vacunar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈku.nos/, meridional /baˈku.noh/
       Americà: alt /baˈku.n(o)s/, baix /baˈku.noh/, austral /baˈku.nos/
   * Rimes: -unos

### Adjectiu

vacunos m. pl.
* forma plural de vacuno
# vacunàiem
## Català
### Verb

vacunàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de vacunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·nà·iem (4)
* Anagrama: caminàveu
# vacunessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.sis/, balear /və.kuˈne.sis/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sis/ valencià /va.kuˈne.sis/, /ba.kuˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vacunessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacuni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈku.ni/, balear /vəˈku.ni/ Occidental: nord-occidental /baˈku.ni/ valencià /vaˈku.ni/, /baˈku.ni/
   * Rimes: -uni

### Verb

vacuni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vacunar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vacunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vacunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vacunar.
# vacunis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈku.nis/, balear /vəˈku.nis/ Occidental: nord-occidental /baˈku.nis/ valencià /vaˈku.nis/, /baˈku.nis/
   * Rimes: -unis

### Verb

vacunis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vacunar.
# volute
## Anglès
### Nom

volute ‎(plural volutes)
* (escultura) voluta

### Vegeu també

* volute. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Italià
### Verb

volute
* participi passat femení plural de volere
# voluti
## Italià
### Verb

voluti
* participi passat masculí plural de volere
# voluta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɫu.tə/ balear /voˈɫu.tə/, /vuˈɫu.tə/ Occidental: nord-occidental /boˈɫu.ta/ valencià /voˈɫu.ta/, /boˈɫu.ta/
   * Rimes: -uta
   * Etimologia: Del llatí voluta, participi de volvo.

### Nom

voluta f. ‎(plural volutes)
* Ornament en forma de caragol o espiral dels capitells jònics i compostos.
* Per extensió, forma espiral (en un violí, en una bomba industrial, etc.)
* Capitell jònic amb dues volutes [1]
* Bomba centrífuga amb carcassa de voluta [2]
* Voluta de l'extrem d'un instrument musical [2]
* Closques de l'espècie Voluta musica

#### Traduccions

* Anglès: volute $^{(en)}$
* Castellà: voluta $^{(es)}$
* Llatí: voluta $^{(la)}$
* Castellà: voluta $^{(es)}$, espiral $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lu·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (alotuv)
* Anagrames: ovulat, voltau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /boˈlu.ta/
       Americà: alt /boˈlu.t(a)/, baix /boˈlu.ta/
   * Rimes: -uta
   * Etimologia: Del llatí volūta, participi de volvo. Doblet del patrimonial vuelta.

### Nom

voluta f. ‎(plural volutas)
* voluta

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lu·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (alotuv)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre voluta

## Italià

   * Pronúncia: /voˈluː.ta/

### Verb

voluta
* participi passat femení singular de volere

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lù·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (alotuv)
# volutesi
## Italià
### Verb

volutesi
* participi passat femení plural de volersi
# volutisi
## Italià
### Verb

volutisi
* participi passat masculí plural de volersi
# volutasi
## Italià
### Verb

volutasi
* participi passat femení singular de volersi
# voluto
## Italià
### Verb

voluto m. ‎(femení voluta, plural masculí voluti, plural femení volute)
* participi passat masculí singular de volere
# volutas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /boˈlu.tas/, meridional /boˈlu.tah/
       Americà: alt /boˈlu.t(a)s/, baix /boˈlu.tah/, austral /boˈlu.tas/
   * Rimes: -utas

### Nom

volutas f. pl.
* forma plural de voluta
# volutosi
## Italià
### Verb

volutosi m. ‎(femení volutasi, plural masculí volutisi, plural femení volutesi)
* participi passat masculí singular de volersi
# vogiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ʒiˈɾas/ balear /vo.ʒiˈɾas/, /vu.ʒiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /bo.ʒiˈɾas/ valencià /vo.d͡ʒiˈɾas/, /bo.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vogiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vogir.

## Català antic
### Verb

vogiràs
* segona persona singular (tu) del futur de vogir
# vogiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ʒiˈɾi.əw/ balear /vo.ʒiˈɾi.əw/, /vu.ʒiˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /bo.ʒiˈɾi.ew/ valencià /vo.d͡ʒiˈɾi.ew/, /bo.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vogiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vogir.

## Català antic
### Verb

vogiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de vogir

#### Variants

* vogiríets
# vogisc
## Català
### Verb

vogisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vogir.
# vogisca
## Català
### Verb

vogisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vogir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vogir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vogir.
# vogiríets
## Català antic
### Verb

vogiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de vogir

#### Variants

* vogiríeu
# versificàsseu
## Català
### Verb

versificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versificàssiu
## Català
### Verb

versificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiqueguessa
## Català
### Verb

versifiqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiqueguessen
## Català
### Verb

versifiqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versificàssim
## Català
### Verb

versificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb versificar.
# versifiqueguem
## Català
### Verb

versifiqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb versificar.
# versificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.si.fiˈka.βəw/, balear /vəɾ.si.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ber.si.fiˈka.βew/ valencià /veɾ.si.fiˈka.vew/, /beɾ.si.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

versificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de versificar.
# versifique
## Català
### Verb

versifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de versificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb versificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb versificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb versificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·si·fi·que (4)
* Anagrames: verifiques, verifiqués
# vescomtat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.kumˈtat/ balear /vəs.komˈtat/, /vəs.kumˈtat/ Occidental: nord-occidental /bes.komˈtat/ valencià /ves.komˈtat/, /bes.komˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

vescomtat m. ‎(plural vescomtats)
* Títol i honors de vescomte.
* Territori sota la jurisdicció d'un vescomte.

#### Compostos i expressions

* vescomtat previ

#### Traduccions

* Anglès: viscountship $^{(en)}$
* Castellà: vizcondado $^{(es)}$ m.
* Francès: vicomté $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·com·tat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vesau
## Català
### Verb

vesau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vesar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vesar.
# vesciche
## Italià

   * Pronúncia: /veʃˈʃiː.ke/

### Nom

vesciche f. pl.
* forma plural de vescica

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·scì·che (3)
# vesaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈza.βən/, balear /vəˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /beˈza.βen/ valencià /veˈza.ven/, /beˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vesaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vesar.
# vesava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈza.βə/, balear /vəˈza.və/ Occidental: nord-occidental /beˈza.βa/ valencià /veˈza.va/, /beˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vesava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vesar.
# vesaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈza.βəs/, balear /vəˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /beˈza.βes/ valencià /veˈza.ves/, /beˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vesaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vesar.
# vescica
## Italià

   * Pronúncia: /veʃˈʃiː.ka/

### Nom

vescica f. ‎(plural vesciche)
* bufeta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·scì·ca (3)
# vesats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈzats/, balear /vəˈzats/ Occidental: nord-occidental /beˈzats/ valencià /veˈzats/, /beˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

vesats
* Participi masculí plural del verb vesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·sats (2)
* Anagrames: vastes, vessat
# vampiritzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡ze.sim/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡ze.sim/ valencià /vam.pi.ɾiˈze.sim/, /bam.pi.ɾiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vampiritzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vampiritzar.
# van Bommel
## Neerlandès

   * Àudio:

### Nom propi

van Bommel
* Cognom
# van Hertrooij
## Neerlandès

   * Àudio:

### Nom propi

van Hertrooij
* Cognom
# vampiritzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡ze.siw/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡ze.siw/ valencià /vam.pi.ɾiˈze.siw/, /bam.pi.ɾiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vampiritzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vampiritzar.
# van Dijk
## Neerlandès

   * Àudio:

### Nom propi

van Dijk
* Cognom
# vampiritzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəm.pi.ɾiˈd͡zi/, balear /vəm.pi.ɾiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /bam.pi.ɾiˈd͡zi/ valencià /vam.pi.ɾiˈzi/, /bam.pi.ɾiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

vampiritzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vampiritzar.
# vampiro
## Castellà

   * Pronúncia: /bamˈpi.ɾo/
   * Rimes: -iɾo
   * Etimologia: Del francès vampire, de l'alemany Vampir.

### Nom

vampiro m. ‎(plural vampiros, femení vampira)
* vampir

#### Derivats

* vampiresa
* vampírico
* vampirismo
* vampirizar

### Nom

vampiro m. ‎(plural vampiros)
* vampir (ratpenat)

#### Hiperònims

* murciélago

### Miscel·lània

* Síl·labes: vam·pi·ro (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimoprv)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vampiro
# vampiros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bamˈpi.ɾos/, meridional /bamˈpi.ɾoh/
       Americà: alt /bamˈpi.(ɾo)s/, baix /bamˈpi.ɾoh/, austral /bamˈpi.ɾos/
   * Rimes: -iɾos

### Nom

vampiros m. pl.
* forma plural de vampiro

### Miscel·lània

* Síl·labes: vam·pi·ros (3)
* Heterograma de 8 lletres (aimoprsv)
* Anagrama: privamos
# van
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈban/, balear /ˈvan/ Occidental: nord-occidental /ˈban/ valencià /ˈvan/, /ˈban/
   * Rimes: -an
   * Etimologia: Del llatí vādunt, del verb vādō.

### Verb

van
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anar.
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

## Anglès

   * Pronúncia: /væn/
   * Etimologia: Abreujament de caravan.

### Nom

van ‎(plural vans)
* furgó, furgoneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: nav $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre van

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈban/, meridional \ˈbaŋ\
       Americà: alt /ˈban/, baix \ˈbaŋ\, austral /ˈban/
   * Rimes: -an

### Verb

van
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present d’indicatiu del verb ir

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# xanxege
## Català
### Verb

xanxege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de xanxejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb xanxejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb xanxejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb xanxejar.
# xantàssets
## Català antic
### Verb

xantàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de xantar
# xantàsseu
## Català antic
### Verb

xantàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de xantar
# xanté
## Català antic
### Verb

xanté
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de xantar
# xanxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʃaɲ.ʃə/, occidental /ˈt͡ʃaɲ.t͡ʃa/
   * Rimes: -aɲtʃa
   * Etimologia: De l'italià ciancia, 'burla, broma'. segle XIV

### Nom

xanxa f. ‎(plural xanxes)
* Cosa dita com a burla o amb intenció de fer riure.

#### Traduccions

* Castellà: chanza $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: xan·xa (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# xantàvem
## Català antic
### Verb

xantàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de xantar
# xantàvets
## Català antic
### Verb

xantàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de xantar
# xantí
## Català antic
### Verb

xantí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de xantar
# xanxegen
## Català
### Verb

xanxegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de xanxejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb xanxejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb xanxejar.
# xafegués
## Català
### Verb

xafegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xafar.
# xafeguéssom
## Català
### Verb

xafeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xafar.
# xafeguem
## Català
### Verb

xafeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb xafar.
# xafeguessen
## Català
### Verb

xafeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xafar.