OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aptamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˌap.taˈmen.te/
       Americà: alt /ˌap.taˈmen.t(e)/, baix /ˌap.taˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De apto i el sufix -mente.

### Adverbi

aptamente
* aptament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·ta·men·te (4)
# arcus pubicus
## Llatí
### Nom

arcus pubicus
* (Terminologia Anatomica) arc púbic

### Vegeu també

* arcus pubicus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus palatoglossus
## Llatí
### Nom

arcus palatoglossus
* (Terminologia Anatomica) arc palatoglòs, arc glossopalatí, pilar anterior del paladar

#### Sinònims

* plica anterior faucium

### Vegeu també

* arcus palatoglossus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus plantaris profundus
## Llatí
### Nom

arcus plantaris profundus
* (Terminologia Anatomica) arc plantar profund

### Vegeu també

* arcus plantaris profundus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus posterior atlantis
## Llatí
### Nom

arcus posterior atlantis
* (Terminologia Anatomica) arc posterior de l'atles

### Vegeu també

* arcus posterior atlantis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus palatopharyngeus
## Llatí
### Nom

arcus palatopharyngeus
* (Terminologia Anatomica) arc palatofaringi, arc faringopalatí, arc posterior del paladar

#### Sinònims

* plica posterior faucium

### Vegeu també

* arcus palatopharyngeus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus vertebrae
## Llatí
### Nom

arcus vertebrae
* (Terminologia Anatomica) arc vertebral

### Vegeu també

* arcus vertebrae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus superciliaris
## Llatí
### Nom

arcus superciliaris
* (Terminologia Anatomica) arc superciliar

### Vegeu també

* arcus superciliaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus senilis
## Anglès
### Nom

arcus senilis
* (medicina) arc senil

### Vegeu també

* arcus senilis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# arcus tendineus
## Llatí
### Nom

arcus tendineus
* (Terminologia Anatomica) arc tendinós

### Vegeu també

* arcus tendineus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcus plantaris superficialis
## Llatí
### Nom

arcus plantaris superficialis
* (Terminologia Anatomica) arc plantar superficial

### Vegeu també

* arcus plantaris superficialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arcabussejara
## Català
### Verb

arcabussejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa/, /ər.kə.bu.səˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa/ valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒaɾ/, /aɾ.ka.βu.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arcabussejà
   * Etimologia: De arcabús i el sufix -ejar.

### Verb

arcabussejar trans., intr.
* Afusellar amb l’arcabús.
* Tirar arcabussades.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arcabussejo, arcabusseja, arcabussegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: arcabucear $^{(es)}$
* Francès: arquebuser $^{(fr)}$
* Italià: archibusare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ca·bus·se·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# arcabusseja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βuˈsɛ.ʒə/ balear /əɾ.kə.buˈsə.ʒə/, /ər.kə.buˈsɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βuˈse.ʒa/, valencià /aɾ.ka.buˈse.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

arcabusseja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arcabussejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arcabussejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cabussejarà
# arcabussejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾan/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arcabussejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arcabussejar.
# arcabussejam
## Català
### Verb

arcabussejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arcabussejar.
# apilonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈɫo.nin/, occidental /a.piˈɫo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

apilonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apilonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apilonar.
# apilonàrem
## Català
### Verb

apilonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apilonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·lo·nà·rem (5)
* Anagrames: aplomarien, empolainar, omplenaria
# apilonàveu
## Català
### Verb

apilonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apilonar.
# apilonis
## Català
### Verb

apilonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apilonar.
# apilonàreu
## Català
### Verb

apilonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apilonar.
# apilonéssem
## Català
### Verb

apilonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilonar.
# apocopi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈkɔ.pi/ balear /ə.poˈkɔ.pi/, /ə.puˈkɔ.pi/ Occidental: /a.poˈkɔ.pi/
   * Rimes: -ɔpi

### Verb

apocopi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apocopar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apocopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apocopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apocopar.
# apocopin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈkɔ.pin/ balear /ə.poˈkɔ.pin/, /ə.puˈkɔ.pin/ Occidental: /a.poˈkɔ.pin/

### Verb

apocopin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apocopar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apocopar.
# apocopà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpa/ balear /ə.po.koˈpa/, /ə.pu.kuˈpa/ Occidental: /a.po.koˈpa/
   * Rimes: -a

### Verb

apocopà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apocopar.
# apocopo
## Català
### Verb

apocopo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apocopar.
# apocopessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpe.sən/ balear /ə.po.koˈpe.sən/, /ə.pu.kuˈpe.sən/ Occidental: /a.po.koˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apocopessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpe.səs/ balear /ə.po.koˈpe.səs/, /ə.pu.kuˈpe.səs/ Occidental: /a.po.koˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apocopesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpɛw/ balear /ə.po.koˈpəw/, /ə.pu.kuˈpɛw/ Occidental: /a.po.koˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apocopeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apocopar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apocopar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apocopar.
# apocopis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈkɔ.pis/ balear /ə.poˈkɔ.pis/, /ə.puˈkɔ.pis/ Occidental: /a.poˈkɔ.pis/
   * Rimes: -ɔpis

### Verb

apocopis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpe.sin/ balear /ə.po.koˈpe.sin/, /ə.pu.kuˈpe.sin/ Occidental: /a.po.koˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apocopessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# apocopessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kuˈpe.sis/ balear /ə.po.koˈpe.sis/, /ə.pu.kuˈpe.sis/ Occidental: /a.po.koˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apocopessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apocopar.
# arce
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.kɛ/

### Nom

arce
* ablatiu singular de arx
# arcedianos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.θeˈðja.nos\, meridional \aɾ.θeˈðja.noh\
       Americà: alt /aɾ.seˈdja.n(o)s/, baix \aɾ.seˈðja.noh\, austral \aɾ.seˈðja.nos\
   * Rimes: -anos

### Nom

arcedianos m. pl.
* forma plural de arcediano
# arcere
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈkeː.rɛ/

### Verb

arcēre
* infinitiu del present actiu de arceō
# arcem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.kɛm/

### Nom

arcem
* acusatiu singular de arx
# arceo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.kɛ.oː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *ark- («cloure, envoltar»), que també va donar en llatí arca ‎(«cofre») i en grec ἀρκέω ‎(arkéō, «excloure»).

### Verb

arceō ‎(1a present$^?$), arcēs ‎(2a present), arcēre ‎(infinitiu), arcuī ‎(perfet), arcitum ‎(supí)
* contenir, cloure, retenir
    Alvus arcet quod recipit.L'estómac conté el que en rep.
    Videbam audaciam tam immanem adulescentis furentis non posse arceri oti finibus.Vam veure que aquesta audàcia juvenil no podia restar closa dins els límits d'una vida tranquil·la.
* envoltar, aïllar
    Finibus hostis arcendus est.Cal envoltar l'enemic i apartar-lo de les fronteres.
* separar, excloure, evitar
    Odi profanum vulgus et arceo.Odio la multitud profana i me'n separo.
    Arcere aliquem aditu.Evitar que algú s'aproximi.

#### Derivats

* abarceō
* coërceō
* exerceō
* Lupercus
* porceō
# arcaïtzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.iˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.iˈd͡zi/, valencià /aɾ.ka.iˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

arcaïtzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arcaïtzar.
# arcediano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.θeˈðja.no\
       Americà: alt /aɾ.s(e)ˈdja.no/, baix \aɾ.seˈðja.no\
   * Rimes: -ano

### Nom

arcediano m. ‎(plural arcedianos)
* ardiaca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ce·dia·no (4)
# arcebispo
## Gallec

   * Etimologia: Del grec αρχεπίσκοπος ‎(arkhepískopos).

### Nom

arcebispo m. ‎(plural arcebispos)
* arquebisbe

## Portuguès

   * Etimologia: Del grec αρχεπίσκοπος ‎(arkhepískopos).

### Nom

arcebispo m.
* arquebisbe
# arcebispos
## Gallec
### Nom

arcebispos m. pl.
* forma plural de arcebispo
# arces
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.keːs/

### Nom

arcēs
* nominatiu plural de arx
* vocatiu plural de arx
* acusatiu plural de arx

### Verb

arcēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de arceō
# argones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾˈɣo.nes\, meridional \aɾˈɣo.neh\
       Americà: alt \aɾˈɣo.n(e)s\, baix \aɾˈɣo.neh\, austral \aɾˈɣo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

argones m. pl.
* forma plural de argón
# argonului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

argonului
* genitiu i datiu definit singular de argon
# argons
## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈɡɔ̃/

### Nom

argons m. pl.
* forma plural de argon
# argotique
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.gɔˈtik/

### Adjectiu

argotique inv. ‎(plural argotiques)
* argòtic -a
# argonon
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈɡo.non/

### Nom

argonon
* acusatiu de argono
# argonul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

argonul
* nominatiu i acusatiu definit singular de argon
# argonule
## Romanès
### Nom

argonule
* vocatiu singular de argon
# argono
## Esperanto
### Nom

argono ‎(incomptable, acusatiu argonon)
* argó

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# argot
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡɔt/, occidental /aɾˈɣɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: Del francès argot ‎(«forma de parlar dels malfactors»), segle XX.

### Nom

argot m. ‎(plural argots)
* Manera de parlar de grups marginals amb la intenció de resultar incomprensible pels altres.
    «Erbok els va dir unes paraules en el seu idioma, barrejat d'un argot que ni els del seu mateix país no haurien pogut entendre, i els dos homes van agafar els dos presoners.» (Josep Maria Folch i Torres, Les aventures d'en Boi Delit o el braçalet de Marciana, 1927)
* Llenguatge propi d’un grup social amb intenció diferenciadora.
    «Fins i tot els enunciats més cortesos i gramaticalment acadèmics contindran elements d'argot calculats per accentuar la proximitat o l'exclusió. El noi de l'escola d'elit, l'estudiant de primer curs, el cadet principiant, es veuen obligats a memoritzar aquests elements quan entren al grup dels seus companys.» (Marc Rubió Rodon, Els llibres que no he escrit, 2008)
* Varietat de llengua informal pròpia d'una professió, ofici o estament.
    «Els seus reflexos tenien la mateixa intuïció de moviments que una ballarina invàlida. Un sac de patates, en dèiem en l'argot boxístic.» (Ferran Torrent, Un negre amb un saxo, 1987)

#### Sinònims

* (marginal) criptolecte
* (social) sociolecte
* (professió) tecnolecte

#### Traduccions

* Afrikaans: argot $^{(af)}$
* Alemany: Gaunersprache $^{(de)}$ f., Rotwelsch $^{(de)}$ n.
* Anglès: slang $^{(en)}$, jargon $^{(en)}$, argot $^{(en)}$
* Castellà: argot $^{(es)}$ m., jerga $^{(es)}$ f.
* Esperanto: slango $^{(eo)}$
* Francès: argot $^{(fr)}$ m.
* Hongarès: szleng $^{(hu)}$
* Italià: gergo $^{(it)}$ m.
* Neerlandès: jargon $^{(nl)}$ , groepstaal $^{(nl)}$, slang $^{(nl)}$
* Turc: argo $^{(tr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·got (2)
* Anagrames: atorg, grato, trago

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾˈɣoð\, meridional \aɾˈɣo(ð)\
       Americà: alt \aɾˈɣod\, baix \aɾˈɣoð\, austral \aɾˈɣod\
   * Rimes: -od
   * Etimologia: Del francès argot.

### Nom

argot m. ‎(plural argots)
* argot

#### Sinònims

* jerga

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·got (2)
* Anagrames: grato, grató, togar, torga, trago, tragó

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre argot

## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈɡo/

### Nom

argot m. ‎(plural argots)
* argot

### Miscel·lània

* Anagrama: ragot
# argotiques
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ɡɔˈtik/

### Adjectiu

argotiques inv. pl.
* forma plural de argotique
# apofisiren
## Basc
### Nom

apofisiren
* genitiu indefinit de apofisi
# apofisirantz
## Basc
### Nom

apofisirantz
* al·latiu direccional definit singular de apofisi
# apofisirekin
## Basc
### Nom

apofisirekin
* comitatiu indefinit de apofisi
# apofisik
## Basc
### Nom

apofisik
* ergatiu indefinit de apofisi
# apofisirentzat
## Basc
### Nom

apofisirentzat
* benefactiu indefinit de apofisi
# apofisiri
## Basc
### Nom

apofisiri
* datiu indefinit de apofisi
# apofisirengatik
## Basc
### Nom

apofisirengatik
* causal indefinit de apofisi
# apofisiko
## Basc
### Nom

apofisiko
* genitiu locatiu definit singular de apofisi
# apofisira
## Basc
### Nom

apofisira
* al·latiu definit singular de apofisi
# apofisiraino
## Basc
### Nom

apofisiraino
* terminatiu definit singular de apofisi
# arremoro
## Català

   * Pronúncia: central /ə.rəˈmo.ɾu/, occidental /a.reˈmo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

arremoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremorar.
# arremoràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa.ɾəw/ balear /ə.rə.moˈɾa.ɾəw/, /ə.rə.muˈɾa.ɾəw/ Occidental: /a.re.moˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arremoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arremorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoràssem
## Català
### Verb

arremoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa/ balear /ə.rə.moˈɾa/, /ə.rə.muˈɾa/ Occidental: /a.re.moˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arremorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·rà (4)
* Anagrama: amorraré
# arremoràssiu
## Català
### Verb

arremoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa.ɾəm/ balear /ə.rə.moˈɾa.ɾəm/, /ə.rə.muˈɾa.ɾəm/ Occidental: /a.re.moˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arremoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arremorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoràs
## Català
### Verb

arremoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·ràs (4)
* Anagrames: amorrar-se, amorrares, arrosarem, arrosàrem
# arremoràsseu
## Català
### Verb

arremoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmo.ɾis/, occidental /a.reˈmo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

arremoris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·ris (4)
* Anagrama: sorraríem
# arremoràssim
## Català
### Verb

arremoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# apomellessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.məˈʎe.sis/ balear /ə.po.məˈʎe.sis/, /ə.pu.məˈʎe.sis/ Occidental: /a.po.meˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apomellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# apomelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.məˈʎɛw/ balear /ə.po.məˈʎəw/, /ə.pu.məˈʎɛw/ Occidental: /a.po.meˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apomelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apomellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apomellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apomellar.
# apomellin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈme.ʎin/ balear /ə.poˈme.ʎin/, /ə.puˈme.ʎin/ Occidental: /a.poˈme.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

apomellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apomellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apomellar.
# apomellis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈme.ʎis/ balear /ə.poˈme.ʎis/, /ə.puˈme.ʎis/ Occidental: /a.poˈme.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

apomellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apomellar.
# apomello
## Català

   * Pronúncia: central /ə.puˈme.ʎu/, occidental /a.poˈme.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

apomello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apomellar.
# apomellàssem
## Català
### Verb

apomellàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# apomellàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.məˈʎa.ɾəm/ balear /ə.po.məˈʎa.ɾəm/, /ə.pu.məˈʎa.ɾəm/ Occidental: /a.po.meˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apomellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apomellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# apomellà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.məˈʎa/ balear /ə.po.məˈʎa/, /ə.pu.məˈʎa/ Occidental: /a.po.meˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

apomellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apomellar.
# apomellàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.məˈʎa.ɾəw/ balear /ə.po.məˈʎa.ɾəw/, /ə.pu.məˈʎa.ɾəw/ Occidental: /a.po.meˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apomellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apomellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apomellar.
# arpejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒa.ɾəm/ balear /əɾ.pəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ər.pəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒa.ɾem/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arpejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arpejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rapejarem, rapejàrem
# arpell
## Català
### Verb

arpell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arpellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pell (2)
* Anagrames: llepar, paller, parell, pellar
# arpejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒa.ɾəw/ balear /əɾ.pəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ər.pəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒa.ɾew/, valencià /aɾ.peˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arpejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arpejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rapejareu, rapejàreu
# arpejàssim
## Català
### Verb

arpejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rapejàssim, simpejaràs
# arpejàssiu
## Català
### Verb

arpejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rapejàssiu