OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desembogar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.buˈɣa/ balear /də.zəm.boˈɣa/, /də.zəm.buˈɣa/ Occidental: nord-occidental /de.zem.boˈɣa/ valencià /de.zem.boˈɣaɾ/, /de.zem.boˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desembogà
   * Etimologia: Del prefix des- i embogar.

### Verb

desembogar trans.
* Treure la boga d’un seient.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desembogo, desemboga, desemboguem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* desembalcar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·bo·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desembogaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bu.ɣəˈɾi.ə/ balear /də.zəm.bo.ɣəˈɾi.ə/, /də.zəm.bu.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /de.zem.bo.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desembogaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desembogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desembogar.
# desembogara
## Català
### Verb

desembogara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembogar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembogar.
# desembogaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.buˈɣa.ɾən/ balear /də.zəm.boˈɣa.ɾən/, /də.zəm.buˈɣa.ɾən/ Occidental: /de.zem.boˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desembogaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desembogar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembogar.
# desembogares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.buˈɣa.ɾəs/ balear /də.zəm.boˈɣa.ɾəs/, /də.zəm.buˈɣa.ɾəs/ Occidental: /de.zem.boˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desembogares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desembogar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembogar.
# desembogareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bu.ɣəˈɾɛw/ balear /də.zəm.bo.ɣəˈɾəw/, /də.zəm.bu.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /de.zem.bo.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desembogareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desembogar.
# desconvenguéssiu
## Català
### Verb

desconvenguéssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvinguéssiu, desconvinguésseu, desconvinguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ven·gués·siu (5)
* Anagrama: desconvinguésseu
# desconvenim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.bəˈnim/ balear /dəs.koɱ.vəˈnim/, /dəs.kuɱ.vəˈnim/ Occidental: nord-occidental /des.kom.beˈnim/ valencià /des.koɱ.veˈnim/, /des.kom.beˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

desconvenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desconvenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·nim (4)
# desconvenguéssim
## Català
### Verb

desconvenguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvinguéssim, desconvinguéssem, desconvinguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ven·gués·sim (5)
* Anagrama: desconvinguéssem
# desconvenientment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.bə.niˌemˈmen/ balear /dəs.koɱ.və.niˌemˈment/, /dəs.kuɱ.və.niˌemˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.kom.be.niˌemˈmen/ valencià /des.koɱ.ve.niˌemˈment/, /des.kom.be.niˌemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desconvenient i el sufix -ment.

### Adverbi

desconvenientment
* D'una manera desconvenient, que no convé.

#### Antònims

* convenientment

#### Traduccions

* Anglès: inconveniently $^{(en)}$
* Castellà: desconveniblemente $^{(es)}$
* Italià: sconvenientemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·ni·ent·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desconveniblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.kom.beˌni.βleˈmen.te\, meridional \deh.kom.beˌni.βleˈmen.te\
       Americà: alt /d(e)s.kom.beˌni.bleˈmen.te/, baix \deh.koŋ.beˌni.βleˈmen.te\, austral \deh.kom.beˌni.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desconvenible i el sufix -mente.

### Adverbi

desconveniblemente
* desconvenientment

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·ni·ble·men·te (7)
# desconvenien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.bəˈni.ən/ balear /dəs.koɱ.vəˈni.ən/, /dəs.kuɱ.vəˈni.ən/ Occidental: nord-occidental /des.kom.beˈni.en/ valencià /des.koɱ.veˈni.en/, /des.kom.beˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desconvenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desconvenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·ni·en (5)
# desconvengués
## Català
### Verb

desconvengués
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvingués, desconvinguera
* [2] desconvingués, desconvinguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ven·gués (4)
# desconvenguí
## Català
### Verb

desconvenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desconvenir.

#### Variants

* desconvinguí

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ven·guí (4)
* Anagrama: desconvingué
# desconvenia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.bəˈni.ə/ balear /dəs.koɱ.vəˈni.ə/, /dəs.kuɱ.vəˈni.ə/ Occidental: nord-occidental /des.kom.beˈni.a/ valencià /des.koɱ.veˈni.a/, /des.kom.beˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desconvenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desconvenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desconvenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·ni·a (5)
# desconvenies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.bəˈni.əs/ balear /dəs.koɱ.vəˈni.əs/, /dəs.kuɱ.vəˈni.əs/ Occidental: nord-occidental /des.kom.beˈni.es/ valencià /des.koɱ.veˈni.es/, /des.kom.beˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desconvenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desconvenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·ve·ni·es (5)
# depengueré
## Català
### Verb

depengueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de dependre.
# depengues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈpɛŋ.ɡəs/ balear /dəˈpəŋ.ɡəs/, /dəˈpɛŋ.ɡəs/ Occidental: /deˈpeŋ.ɡes/
   * Rimes: -ɛŋɡes

### Verb

depengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dependre.
# depengueríeu
## Català
### Verb

depengueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penediguéreu
# depengueríveu
## Català
### Verb

depengueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dependre.
# depenguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.səs/, occidental /de.peŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

depenguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depenguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.sən/, occidental /de.peŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

depenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# delegàsseu
## Català
### Verb

delegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssiu, deleguésseu, delegàssiu, delegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gàs·seu (4)
# delegàssiu
## Català
### Verb

delegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssiu, deleguésseu, delegàsseu, delegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gàs·siu (4)
* Anagrames: desiguales, desigualés
# deleo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.lɛ.oː/
   * Etimologia: Relacionat amb linō ‎(«fregar, impregnar d'oli»), potser per un significat original «destruir amb les flames».

### Verb

dēleō ‎(1a present$^?$), dēlēs ‎(2a present), dēlēre ‎(infinitiu), dēlēvī ‎(perfet), dēlētum ‎(supí)
* destruir, eliminar
    Ceterum censeo Carthaginem esse delendam.Crec fermament que Cartagoo ha de ser destruïda.
# delegàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈɣa.βəm/, balear /də.ɫəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.ɫeˈɣa.βem/ valencià /de.ɫeˈɣa.vem/, /de.ɫeˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

delegàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gà·vem (4)
# delegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈɣa.βəw/, balear /də.ɫəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ɫeˈɣa.βew/ valencià /de.ɫeˈɣa.vew/, /de.ɫeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

delegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gà·veu (4)
# delegàssem
## Català
### Verb

delegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssim, deleguéssem, delegàssim, delegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gàs·sem (4)
# delegàssim
## Català
### Verb

delegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* deleguéssim, deleguéssem, delegàssem, delegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gàs·sim (4)
# deler
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈɫɛ/ Occidental: nord-occidental /deˈɫe/, valencià /deˈɫeɾ/
   * Rimes: -ɛ(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí vulgar *delēriu(m), del llatí clàssic delīrium, segle XIX. Doblet de deliri.

### Nom

deler m. ‎(plural delers)
* Desig o passió vehement.

#### Sinònims

* delit, anhel

#### Derivats

* adelerar
* delejar

#### Traduccions

* Alemany: Sehnsucht $^{(de)}$
* Anglès: desire $^{(en)}$
* Castellà: anhelo $^{(es)}$ m.
* Francès: désir $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ler (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# desfogar-se
## Català
### Verb

desfogar-se
* Forma pronominal de desfogar.
# desfon
## Català
### Verb

desfon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desfonar.

#### Variants

* desfono, desfone, desfoni

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fon (2)
* Heterograma de 6 lletres (defnos)
* Anagrama: fondes
# desfona
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfo.nə/, occidental /desˈfo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

desfona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desfonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desfonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fo·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (adefnos)
* Anagrames: afondes, afondés, fonades
# desflorir-se
## Català
### Verb

desflorir-se
* Forma pronominal de desflorir.
# desfiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfiw/, occidental /desˈfiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

desfiu
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desfer.

### Miscel·lània

* Anagrama: fideus

## Català antic
### Verb

desfiu
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de desfer

#### Variants

* desfí
# desenganàrets
## Català antic
### Verb

desenganàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desenganar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganàs
## Català
### Verb

desenganàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenganar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ga·nàs (4)
* Anagrames: agendassen, gandesanes

## Català antic
### Verb

desenganàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desenganar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganàssem
## Català
### Verb

desenganàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenganar.

## Català antic
### Verb

desenganàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganàssets
## Català antic
### Verb

desenganàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganàreu
## Català
### Verb

desenganàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desenganar.

## Català antic
### Verb

desenganàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desenganar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganyar-se
## Català
### Verb

desenganyar-se
* Forma pronominal de desenganyar.
# desenganàrem
## Català
### Verb

desenganàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desenganar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desagermanen

## Català antic
### Verb

desenganàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de desenganar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# desenganàsseu
## Català
### Verb

desenganàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenganar.

## Català antic
### Verb

desenganàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desenganar
# destinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾi.əw/, occidental /des.ti.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

destinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·rí·eu (5)
* Anagrama: estudiarien
# destinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾi.ən/, occidental /des.ti.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

destinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destinar.
# destinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾi.əs/, occidental /des.ti.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

destinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de destinar.
# destinaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾi.əm/, occidental /des.ti.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

destinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·rí·em (5)
* Anagrama: sedimentari
# destinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾa/, occidental /des.ti.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

destinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·rà (4)
* Anagrames: adinerats, desairant, sardineta
# destinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾas/, occidental /des.ti.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

destinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·ràs (4)
* Anagrama: atardessin
# destinariva
## Català
### Verb

destinariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de destinar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destinar.
# destinarives
## Català
### Verb

destinarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de destinar.
# destinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.nəˈɾe/, occidental /des.ti.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de destinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·na·ré (4)
* Anagrames: atendries, estendria, sedentari

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.ti.naˈɾe/, meridional /deh.ti.naˈɾe/
       Americà: alt /d(e)s.ti.naˈɾe/, baix /deh.ti.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destinaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb destinar
# destinariven
## Català
### Verb

destinariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destinar.
# desfaç
## Català
### Verb

desfaç
* (valencià, balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfaig

## Català antic
### Verb

desfaç
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfac, desfai, desfau
# desfaça
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfa.sə/, occidental /desˈfa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

desfaça
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desfer.

#### Variants

* [1] desfaci
* [2] desfaci
* [3] desfaci

## Català antic
### Verb

desfaça
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaga
* [2] desfaga
* [3] desfaga
# desfayen
## Català antic
### Verb

desfayen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasien, desfahien, desfehien, desfeyen, desfien
# desfayts
## Català antic
### Verb

desfayts
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de desfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaets, desfeyts, desfeys, desfaeu, desfeu
* [2] desfaets, desfeyts, desfeys, desfaeu, desfeu
# desfaçam
## Català antic
### Verb

desfaçam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de desfer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfacem, desfagam
* [2] desfacem, desfagam
# desfaçats
## Català antic
### Verb

desfaçats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de desfer

#### Variants

* desfaçau, desfagats, desfagau, desfacets, desfaceu
# desfayes
## Català antic
### Verb

desfayes
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasies, desfahies, desfehies, desfeyes, desfies
# desfaya
## Català antic
### Verb

desfaya
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfasia, desfahia, desfehia, desfeya, desfia
* [2] desfasia, desfahia, desfehia, desfeya, desfia
# desfaçau
## Català antic
### Verb

desfaçau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de desfer

#### Variants

* desfaçats, desfagats, desfagau, desfacets, desfaceu
# destitarem
## Català
### Verb

destitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·rem (4)
# destinó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.tiˈno/, meridional /deh.tiˈno/
       Americà: alt /d(e)s.tiˈno/, baix /deh.tiˈno/
   * Rimes: -o

### Verb

destinó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb destinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·nó (3)
* Heterograma de 7 lletres (deinost)
* Anagrames: sentido, tenidos
# destitada
## Català
### Verb

destitada
* Participi femení singular del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·da (4)
# destitades
## Català
### Verb

destitades
* Participi femení plural del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·des (4)
# destitaran
## Català
### Verb

destitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·ran (4)
# destit
## Català
### Verb

destit
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tit (2)
# destita
## Català
### Verb

destita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta (3)
# destitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tiˈta/, balear /dəs.tiˈta/ alguerès /das.tiˈta/ Occidental: nord-occidental /des.tiˈta/ valencià /des.tiˈtaɾ/, /des.tiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i tita ‎(«mamella»).

### Verb

destitar trans.
* (alguerès) desmamar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# destitant
## Català
### Verb

destitant
* Gerundi del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·tant (3)
# destitaren
## Català
### Verb

destitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ta·ren (4)
# despersonalizacion
## Occità

   * Pronúncia: /des.peɾ.su.na.li.zaˈsju/

### Nom

despersonalizacion f. ‎(plural despersonalizacions)
* despersonalització
# desperdiciïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.diˈsi.in/, occidental /des.peɾ.ðiˈsi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

desperdiciïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* [1] desperdicien
* [2] desperdicien

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·ïn (5)
# desperdiciïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pər.diˈsi.is/, occidental /des.peɾ.ðiˈsi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

desperdiciïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desperdiciar.

#### Variants

* desperdicies

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·di·ci·ïs (5)
# despersonalizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.peɾ.so.na.li.θaˈθjo.nes/, meridional /deh.peɾ.so.na.li.θaˈθjo.neh/
       Americà: alt /des.peɾ.so.na.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix /deh.peɾ.so.na.li.saˈsjo.neh/, austral /deh.peɾ.so.na.li.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

despersonalizaciones f. pl.
* forma plural de despersonalización
# despersonalización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.peɾ.so.na.li.θaˈθjon/, meridional \deh.peɾ.so.na.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /des.peɾ.so.na.li.s(a)ˈsjon/, baix \deh.peɾ.so.na.li.saˈsjoŋ\, austral /deh.peɾ.so.na.li.saˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

despersonalización f. ‎(plural despersonalizaciones)
* despersonalització

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·per·so·na·li·za·ción (7)
# despersonalitzar-se
## Català
### Verb

despersonalitzar-se
* Forma pronominal de despersonalitzar.
# despersonalizacions
## Occità

   * Pronúncia: /des.peɾ.su.na.li.zaˈsjus/

### Nom

despersonalizacions f. pl.
* forma plural de despersonalizacion
# desvetlaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫa.βən/, balear /dəz.vəɫˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫa.βen/ valencià /dez.veɫˈɫa.ven/, /dez.βeˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desvetlaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desvetlar.
# desvetles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛɫ.ɫəs/ balear /dəzˈvəɫ.ɫəs/, /dəzˈvɛɫ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /dezˈβeɫ.ɫes/ valencià /dezˈveɫ.ɫes/, /dezˈβe.ɫes/
   * Rimes: -ɛlles

### Verb

desvetles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desvetlar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫe.sən/, balear /dəz.vəɫˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫe.sen/ valencià /dez.veɫˈɫe.sen/, /dez.βeˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desvetlessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫa.βəs/, balear /dəz.vəɫˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫa.βes/ valencià /dez.veɫˈɫa.ves/, /dez.βeˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desvetlaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desvetlar.