OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amanyogàssem
## Català
### Verb

amanyogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyo·gàs·sem (5)
# amanyogàssim
## Català
### Verb

amanyogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyo·gàs·sim (5)
# amanyoguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲuˈɣe.səm/ balear /ə.mə.ɲoˈɣe.səm/, /ə.mə.ɲuˈɣe.səm/ Occidental: /a.ma.ɲoˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amanyoguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyo·gués·sem (5)
# amanyoguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲuˈɣe.sim/ balear /ə.mə.ɲoˈɣe.sim/, /ə.mə.ɲuˈɣe.sim/ Occidental: /a.ma.ɲoˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amanyoguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanyogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nyo·gués·sim (5)
# amaràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɾa.ɾəm/, occidental /a.maˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amaràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·rà·rem (4)
# amaràssim
## Català
### Verb

amaràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ràs·sim (4)
# amareguéssom
## Català
### Verb

amareguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·re·gués·som (5)
# amargantegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡən.təˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣan.teˈʒe.sim/, valencià /a.maɾ.ɣan.teˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amargantegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gan·te·gés·sim (6)
# amargantegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡən.təˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣan.teˈʒe.sem/, valencià /a.maɾ.ɣan.teˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amargantegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gan·te·gés·sem (6)
# amargantejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡən.təˈʒa.ɾəm/ balear /ə.məɾ.ɣən.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /ə.mər.ɣən.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣan.teˈʒa.ɾem/, valencià /a.maɾ.ɣan.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amargantejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amargantejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gan·te·jà·rem (6)
# amargantejàssem
## Català
### Verb

amargantejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gan·te·jàs·sem (6)
# amargantejàssim
## Català
### Verb

amargantejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gan·te·jàs·sim (6)
# amargàssem
## Català
### Verb

amargàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gàs·sem (4)
* Anagrama: agramàssem
# amargàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡa.ɾəm/, occidental /a.maɾˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amargàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amargar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gà·rem (4)
* Anagrames: agramarem, agramàrem
# amargàssim
## Català
### Verb

amargàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gàs·sim (4)
# amargotegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.səm/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.səm/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sem/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amargotegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·gés·sem (6)
# amargotegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒe.sim/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈʒe.sim/, /ə.mər.ɣu.təˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒe.sim/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amargotegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·gés·sim (6)
# amargotejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒa.ɾəm/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /ə.mər.ɣu.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒa.ɾem/, valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amargotejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amargotejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·jà·rem (6)
# amargotejàssem
## Català
### Verb

amargotejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·jàs·sem (6)
# amargotejàssim
## Català
### Verb

amargotejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·te·jàs·sim (6)
# amarguegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣeˈʒe.sim/, valencià /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amarguegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·gés·sim (5)
# amarguegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣeˈʒe.sem/, valencià /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amarguegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·gés·sem (5)
# amargueguéssom
## Català
### Verb

amargueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·gués·som (5)
# amarguejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡəˈʒa.ɾəm/ balear /ə.məɾ.ɣəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ə.mər.ɣəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣeˈʒa.ɾem/, valencià /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amarguejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarguejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·jà·rem (5)
# amarguejàssem
## Català
### Verb

amarguejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·jàs·sem (5)
# amarguejàssim
## Català
### Verb

amarguejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·jàs·sim (5)
# amarguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.səm/, occidental /a.maɾˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amarguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gués·sem (4)
# amarguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.sim/, occidental /a.maɾˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amarguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gués·sim (4)
# amarinàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

amarinàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nàs·sim (5)
# amarinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈna.ɾəm/, occidental /a.ma.ɾiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amarinàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarinar.
    [Nosaltres] amarinàrem o vam/vàrem amarinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    Forma valenciana: [nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nà·rem (5)
# amarinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈne.sim/, occidental /a.ma.ɾiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amarinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarinar.
    [Nosaltres] amarinéssim, amarinéssem, amarinàssem, amarinàssim o amarinàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ri·nés·sim (5)
# amarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra.ɾəm/, occidental /a.maˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rà·rem (4)
# amarràssim
## Català
### Verb

amarràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ràs·sim (4)
# amartellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.təˈʎa.ɾəm/, occidental /a.maɾ.teˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amartellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amartellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llà·rem (5)
# amartellàssem
## Català
### Verb

amartellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llàs·sem (5)
# amartellàssim
## Català
### Verb

amartellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llàs·sim (5)
# amartelleguéssom
## Català
### Verb

amartelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·lle·gués·som (6)
# amartelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.təˈʎe.səm/, occidental /a.maɾ.teˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amartelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llés·sem (5)
# amartelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.təˈʎe.sim/, occidental /a.maɾ.teˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amartelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·te·llés·sim (5)
# amartéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.səm/, occidental /a.maɾˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amartéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

#### Variants

* amartéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·tés·sem (4)
# amartéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.sim/, occidental /a.maɾˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amartéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

#### Variants

* amartéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·tés·sim (4)
# amassàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.səm/, occidental /a.maˈsa.sem/
   * Rimes: -asem
   * Homòfon: amaçàssem

### Verb

amassàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sàs·sem (4)
# amassàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.sim/
   * Rimes: -asim
   * Homòfon: amaçàssim

### Verb

amassàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sàs·sim (4)
# amasseguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.som/
   * Homòfon: amaceguéssom

### Verb

amasseguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·se·gués·som (5)
# amasséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈse.səm/, occidental /a.maˈse.sem/
       Informal: /a.maˈse.sɛm/
   * Rimes: -esem
   * Homòfon: amacéssem

### Verb

amasséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sés·sem (4)
# amasséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈse.sim/, occidental /a.maˈse.sim/
   * Rimes: -esim
   * Homòfon: amacéssim

### Verb

amasséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    [Nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sés·sim (4)
# amàssim
## Català
### Verb

amàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·màs·sim (3)
# amatinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna.ɾəm/, occidental /a.ma.tiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amatinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amatinar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nà·rem (5)
# amatinàssim
## Català
### Verb

amatinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nàs·sim (5)
# amatinàssem
## Català
### Verb

amatinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nàs·sem (5)
# amatineguéssom
## Català
### Verb

amatineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·ne·gués·som (6)
# amatinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈne.sim/, occidental /a.ma.tiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amatinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nés·sim (5)
# amatonàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈna.ɾəm/ balear /ə.mə.toˈna.ɾəm/, /ə.mə.tuˈna.ɾəm/ Occidental: /a.ma.toˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amatonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amatonar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nà·rem (5)
# amatinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈne.səm/, occidental /a.ma.tiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amatinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nés·sem (5)
# amatonàssem
## Català
### Verb

amatonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nàs·sem (5)
# amatonàssim
## Català
### Verb

amatonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nàs·sim (5)
# amatonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈne.səm/ balear /ə.mə.toˈne.səm/, /ə.mə.tuˈne.səm/ Occidental: /a.ma.toˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amatonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·to·nés·sem (5)
# ambicionàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈna.ɾəm/, occidental /am.bi.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ambicionàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionàrem o vam/vàrem ambicionar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    Forma valenciana: [nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nà·rem (6)
# ambicionàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.səm/ balear /əm.bi.si.oˈna.səm/, /əm.bi.si.uˈna.səm/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

ambicionàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nàs·sem (6)
# ambicionàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /əm.bi.si.oˈna.sim/, /əm.bi.si.uˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

ambicionàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nàs·sim (6)
# ambicionéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈne.səm/, occidental /am.bi.si.oˈne.sem/
       Informal: /am.bi.si.oˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

ambicionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nés·sem (6)
# ambicionéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈne.sim/, occidental /am.bi.si.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ambicionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nés·sim (6)
# ambientàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta.ɾəm/, occidental /am.bi.enˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ambientàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ambientar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tà·rem (5)
# ambientàssem
## Català
### Verb

ambientàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tàs·sem (5)
# ambientàssim
## Català
### Verb

ambientàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tàs·sim (5)
# ambientéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈte.səm/, occidental /am.bi.enˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ambientéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tés·sem (5)
# ambientéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈte.sim/, occidental /am.bi.enˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ambientéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tés·sim (5)
# amblàssim
## Català
### Verb

amblàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blàs·sim (3)
# ambulàssem
## Català
### Verb

ambulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·làs·sem (4)
# ambulàssim
## Català
### Verb

ambulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·làs·sim (4)
# ambuléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.buˈɫe.səm/, occidental /am.buˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ambuléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·lés·sem (4)
# ambuléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.buˈɫe.sim/, occidental /am.buˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ambuléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bu·lés·sim (4)
# amenaçàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈsa.ɾəm/, occidental /a.me.naˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amenaçàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amenaçar.
    [Nosaltres] amenaçàrem o vam/vàrem amenaçar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma valenciana: [nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·çà·rem (5)
# amenaçàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈsa.səm/, occidental /a.me.naˈsa.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

amenaçàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·çàs·sem (5)
# amenaçàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈsa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

amenaçàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·çàs·sim (5)
# amenacéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.səm/, occidental /a.me.naˈse.sem/
       Informal: /a.me.naˈse.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amenacéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·cés·sem (5)
# amenaceguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.som/

### Verb

amenaceguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·ce·gués·som (6)
# amidàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

amidàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Nosaltres] amidéssim, amidéssem, amidàssem, amidàssim o amidàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dàs·sim (4)
# améssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈme.səm/, occidental /aˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

améssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·més·sem (3)