OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esguillant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎan/ balear /əz.ɣiˈʎant/, /əz.ɣiˈʎan/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎan/ valencià /ez.ɣiˈʎant/, /ez.ɣiˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esguillant
* Gerundi del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llant (3)
# esguillem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎɛm/ balear /əz.ɣiˈʎəm/, /əz.ɣiˈʎɛm/ Occidental: /ez.ɣiˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esguillem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llem (3)
# esguillaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esguillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ri·es (5)
# esguillessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.sis/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esguillessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillesses, esguillassis, esguillasses, esguillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lles·sis (4)
# esguillassin
## Català
### Verb

esguillassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessin, esguillessen, esguillassen, esguillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llas·sin (4)
# esguillassis
## Català
### Verb

esguillassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessis, esguillesses, esguillasses, esguillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llas·sis (4)
# esguillarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾa/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esguillarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·rà (4)
# esguillàssem
## Català
### Verb

esguillàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssim, esguilléssem, esguillàssim, esguillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llàs·sem (4)
# esguilléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.sim/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esguilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssem, esguillàssim, esguillàssem, esguillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llés·sim (4)
# esguilles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡi.ʎəs/, occidental /ezˈɣi.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Verb

esguilles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguillis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lles (3)
# esguillessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.sən/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esguillessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessin, esguillassin, esguillassen, esguillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lles·sen (4)
# esguillàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎa.βəm/, balear /əz.ɣiˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa.βem/ valencià /ez.ɣiˈʎa.vem/, /ez.ɣiˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esguillàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llà·vem (4)
# esguillaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esguillaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·rí·eu (5)
# esguillàssim
## Català
### Verb

esguillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssim, esguilléssem, esguillàssem, esguillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llàs·sim (4)
# esguillaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ɾən/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esguillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esguillar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguillessin, esguillessen, esguillassin, esguillassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ren (4)
# esguillàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎa.βəw/, balear /əz.ɣiˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa.βew/ valencià /ez.ɣiˈʎa.vew/, /ez.ɣiˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esguillàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llà·veu (4)
# esguilléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.siw/, occidental /ez.ɣiˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esguilléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillésseu, esguillàssiu, esguillàsseu, esguillàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llés·siu (4)
# esguillin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡi.ʎin/, occidental /ezˈɣi.ʎin/
   * Rimes: -iʎin

### Verb

esguillin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillen
* [2] esguillen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llin (3)
# esguilléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.səm/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esguilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssim, esguillàssim, esguillàssem, esguillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llés·sem (4)
# esguillarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡi.ʎəˈɾɛm/ balear /əz.ɣi.ʎəˈɾəm/, /əz.ɣi.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣi.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esguillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·rem (4)
# esguillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa/ valencià /ez.ɣiˈʎaɾ/, /ez.ɣiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esguillà

### Verb

esguillar
* Forma de l'infinitiu esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llar (3)
# picot
## Català

   * Pronúncia: /piˈkɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De pic i el sufix -ot, segle XIX.

### Nom

picot m. ‎(plural picots)
* Martell amb un extrem de la cabota en punta i l’altre pla o en tall horitzontal, usat per paletes i picapedrers.

#### Traduccions

* Anglès: pickaxe $^{(en)}$
* Castellà: piqueta $^{(es)}$ f.
* Francès: pioche $^{(fr)}$ f.
* Italià: piccone $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·cot (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# picots
## Català

   * Pronúncia: /piˈkɔts/
   * Rimes: -ɔts

### Nom

picots m. pl.
* Forma plural de picot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·cots (2)
* Heterograma de 6 lletres (ciopst)
# Tamoner
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tə.muˈne/ balear /tə.moˈne/, /tə.muˈne/ Occidental: nord-occidental /ta.moˈne/, valencià /ta.moˈneɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De tamborer.

### Nom propi

Tamoner
* Cognom d’origen d’ofici

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ta·mo·ner (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemnort)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# tamborer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /təm.buˈɾe/ balear /təm.boˈɾe/, /təm.buˈɾe/ Occidental: nord-occidental /tam.boˈɾe/, valencià /tam.boˈɾeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De tambor i el sufix -er, segle XV.

### Nom

tamborer m. ‎(plural tamborers, femení tamborera)
* Fabricant de tambors.
* Músic que toca el tambor.

#### Sinònims

* (músic) tambor

#### Derivats

* Tamoner

#### Traduccions

* Anglès: drummer $^{(en)}$
* Castellà: tamborilero $^{(es)}$
* Francès: tambour $^{(fr)}$

### Nom

tamborer m. ‎(plural tamborers)
* Peix de la família dels làbrids, de color gris brunenc, que habita a les praderies de posidònies i zosteres (Symphodus cinereus).
* (peixos) planxeta

#### Sinònims

* canari, porquet, tord, tord bavós, tamburé, temburé, tort

#### Hiperònims

* peixos > làbrids

#### Traduccions

* Anglès: grey wrasse $^{(en)}$
* Castellà: bodion $^{(es)}$, bodión $^{(es)}$, mangote $^{(es)}$
* Francès: crénilabre cendré $^{(fr)}$, rouquié $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tam·bo·rer (3)
* Anagrames: barrotem, brotarem, brotàrem, embarrot, rebrotam, torbarem, torbàrem, trobarem, trobàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* tamborer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Ballester
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ʎəsˈte/ Occidental: nord-occidental /ba.ʎesˈte/, valencià /ba.ʎesˈteɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De ballester ‎(«soldat o fabricant»).

### Nom propi

Ballester
* Cognom

#### Variants

* Ballesté, Bellester

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ba·lles·ter (3)
* Anagrames: Bellestar, treballes, treballés

### Vegeu també

* Cerca Ballester a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# calafat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫəˈfat/, occidental /ka.ɫaˈfat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De calafatar, segle XIV.

### Nom

calafat m. ‎(plural calafats)
* Sinònim de calafatador.
* Eina de ferro usada per calafatadors i boters, una mena d’escarpra de tall ample, per a introduir estopa a les juntures de les taules de l'embarcació i de les dogues de la bota.

#### Sinònims

* calador, ferro

#### Traduccions

* Anglès: caulking iron $^{(en)}$
* Castellà: calador $^{(es)}$ m.
* Francès: patarasse $^{(fr)}$ f.
* Italià: patarasso $^{(it)}$ m.

### Verb

calafat
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de calafatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fat (3)
* Anagrama: aflacat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# calafats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫəˈfats/, occidental /ka.ɫaˈfats/
   * Rimes: -ats

### Nom

calafats m. pl.
* Forma plural de calafat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fats (3)
# calador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫəˈðo/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫaˈðo/, valencià /ka.ɫaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De calar i el sufix -dor.

### Nom

calador m. ‎(plural caladors)
* Lloc en el qual es tiren les xarxes per a pescar.
* Sinònim de calafat.

#### Traduccions

* Castellà: caladero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·dor (3)
* Anagrama: aladroc

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# calafatador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫə.fə.təˈðo/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫa.fa.taˈðo/, valencià /ka.ɫa.fa.taˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De calafatar i el sufix -dor.

### Nom

calafatador m. ‎(plural calafatadors, femení calafatadora)
* Persona que es dedica a calafatar, a tapar juntures d’obres de fusta, especialment embarcacions o botes.

#### Sinònims

* calafat

#### Traduccions

* Anglès: caulker $^{(en)}$
* Castellà: calafate $^{(es)}$ m., calafateador $^{(es)}$ m.
* Francès: calfat $^{(fr)}$ m.
* Italià: calafato $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fa·ta·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# calafatar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫə.fəˈta/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫa.faˈta/ valencià /ka.ɫa.faˈtaɾ/, /ka.ɫa.faˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: calafatà
   * Etimologia: De l'àrab قِلَافَة ‎(qilāfa), potser del llatí vulgar *calefare ‎(«escalfar»), segle XIV.

### Verb

calafatar trans.
* Tapar amb estopa i quitrà les juntes de les fustes que componen una embarcació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: calafato, calafata, calafatem

#### Sinònims

* calafatejar, estopejar

#### Derivats

* calafat
* calafatador

#### Traduccions

* Anglès: caulk $^{(en)}$
* Castellà: calafatear $^{(es)}$
* Francès: calfeutrer $^{(fr)}$
* Italià: calafatare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fa·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# calafatadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫə.fə.təˈðos/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫa.fa.taˈðos/, valencià /ka.ɫa.fa.taˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

calafatadors m. pl.
* Forma plural de calafatador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fa·ta·dors (5)
# calafatadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫə.fə.təˈðo.ɾə/, occidental /ka.ɫa.fa.taˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

calafatadora f. ‎(plural calafatadores)
* Forma femenina de calafatador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fa·ta·do·ra (6)
# calafatadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫə.fə.təˈðo.ɾəs/, occidental /ka.ɫa.fa.taˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

calafatadores f. pl.
* Forma plural de calafatadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fa·ta·do·res (6)
# Cotoner
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.tuˈne/ balear /ko.toˈne/, /ku.tuˈne/ Occidental: nord-occidental /ko.toˈne/, valencià /ko.toˈneɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De cotoner ‎(«productor o venedor de cotó»).

### Nom propi

Cotoner
* Cognom d’origen d’ofici

### Miscel·lània

* Síl·labes: Co·to·ner (3)

### Vegeu també

* Cerca Cotoner a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
# Darder
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dərˈde/ Occidental: nord-occidental /darˈðe/, valencià /daɾˈðeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De darder ‎(«fabricant de dards»).

### Nom propi

Darder
* Cognom d’origen d’ofici

### Miscel·lània

* Síl·labes: Dar·der (2)

### Vegeu també

* Cerca Darder a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# bon
## Català

   * Pronúncia: /ˈbɔn/
   * Rimes: -ɔn

### Adjectiu

bon m. ‎(femení bona, plural masculí bons, plural femení bones)
* Forma obligatòria i masculina de l'adjectiu bo quan precedeix el nom.

#### Traduccions

* Anglès: good $^{(en)}$
* Castellà: buen $^{(es)}$ m.
* Francès: bon $^{(fr)}$ m.
* Neerlandès: goed $^{(nl)}$

#### Antònims

* mal

### Nom

bon m. ‎(plural bons)
* Religió animista originària del Tibet i anterior al budisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Occità

   * Pronúncia: /ˈbun/
   * Àudio: Bearn
ZZX ZZ
zz <aaaa
* boZZZ
ZZZZZZZZ
# honorari
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.nuˈɾa.ɾi/, occidental /o.noˈɾa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí honorarius.

### Adjectiu

honorari m. ‎(femení honorària, plural masculí honoraris, plural femení honoràries)
* Dit de la persona que no exerceix un càrrec, però que ha estat nomenat en reconeixement dels seus mèrits professionals.
* Retribució econòmica que rep una persona dedicada a una professió liberal.

#### Traduccions

* Anglès: honorary $^{(en)}$
* Castellà: honorario $^{(es)}$
* Francès: honoraire $^{(fr)}$
* Italià: onorario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·no·ra·ri (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# gros mots
## Francès
### Nom

gros mots m. pl.
* forma plural de gros mot
# gros mot
## Francès

   * Pronúncia: /ɡʁo mo/
   * Àudio: francès de França , francès suís

### Nom

gros mot m. ‎(plural gros mots)
* (col·loquial) renec, paraulota

#### Sinònims

* vulgarité, sacre (quebequès)

#### Hipònims

* blasphème, injure, insulte, juron, outrage

#### Relacionats

* grossièreté

#### Derivats

* gromologie
* tirelire à gros mots
# bon
## Català

   * Pronúncia: /ˈbɔn/
   * Rimes: -ɔn

### Adjectiu

bon m. ‎(femení bona, plural masculí bons, plural femení bones)
* Forma obligatòria i masculina de l'adjectiu bo quan precedeix el nom.

#### Traduccions

* Anglès: good $^{(en)}$
* Castellà: buen $^{(es)}$ m.
* Francès: bon $^{(fr)}$ m.
* Neerlandès: goed $^{(nl)}$

#### Antònims

* mal

### Nom

bon m. ‎(plural bons)
* Religió animista originària del Tibet i anterior al budisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Occità

   * Pronúncia: /ˈbun/
   * Àudio: Bearn

### Adjectiu

bon m. ‎(femení bona, plural masculí bons o boni [aranès], plural femení bonas o bones [aranès])
* bo
# nóvio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈnɔ.βi.u/ balear /ˈno.vi.o/, /ˈno.vi.u/ Occidental: nord-occidental /ˈno.βi.o/ valencià /ˈno.vi.o/, /ˈno.βi.o/
   * Etimologia: Del castellà novio, del llatí *novius. Doblet del patrimonial novi/nuvi i nou.

### Nom

nóvio m. ‎(plural nóvios, femení nóvia)
* (castellanisme) nuvi
* (castellanisme) xicot, promès

#### Variants

* nòvio (central)

### Miscel·lània

* Síl·labes: nó·vi·o (3)
* Anagrama: viono

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# novi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈnɔ.βi/, balear /ˈnɔ.vi/ Occidental: nord-occidental /ˈnɔ.βi/ valencià /ˈnɔ.vi/, /ˈnɔ.βi/
   * Rimes: -ɔvi
   * Etimologia: Del llatí vulgar *novius sponsatum ‎(«acabats de casar»), segle XIII, de novus. Doblet de nou i del castellanisme nóvio.

### Nom

novi m. ‎(plural novis, femení nòvia)
* (antic, dialectal) nuvi

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·vi (2)
* Anagrama: vion

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.wiː/, /ˈnoː.wiː/

### Adjectiu

novī
* nominatiu masculí plural de novus
* vocatiu masculí plural de novus
* genitiu masculí singular de novus
* genitiu neutre singular de novus

### Verb

nōvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de nosco
# -às
## Català

   * Pronúncia: /ˈas/
   * Etimologia: Del llatí -aceus. Doblet del cultisme -aci.

### Sufix

-às m. ‎(femení -assa)
* Aplicat a substantius, augmentatiu masculí.
    cotxe → cotxàs, home → homenàs
* Aplicat a adjectius, expressa intensitat, quantitat.
    gran → grandàs

#### Relacionats

* (augmentatiu): -ot, -arro, -astre
* (intensitat, quantitat): -et, -ot, -íssim

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# -aci
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.si/
   * Etimologia: Del llatí -aceus, cultisme. Doblet de -às.

### Sufix

-aci m. ‎(adjectival, femení -àcia)
* Relatiu a.
    oliva → olivaci

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# ventar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈta/, balear /vənˈta/ Occidental: nord-occidental /benˈta/ valencià /venˈtaɾ/, /benˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ventà
   * Etimologia: De vent, segle XIV.

### Verb

ventar trans., intr.
* Fer vent agitant l’aire.
* Tirar enlaire per separar el gra de la palla.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vento, venta, ventem Vocal rizotònica: /e/

#### Derivats

* ventador
* ventall
* ventament

#### Traduccions

* Anglès: fan $^{(en)}$
* Castellà: abanicar $^{(es)}$, aventar $^{(es)}$
* Francès: éventer $^{(fr)}$
* Italià: ventilare $^{(it)}$
* Anglès: winnow $^{(en)}$
* Castellà: aventar $^{(es)}$, ventear $^{(es)}$
* Francès: vanner $^{(fr)}$
* Occità: ventar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·tar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aenrtv)
* Anagrames: nervat, traven

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# pianoforte
## Català

   * Pronúncia: (Error: vocal tònica 'o' ambigua.)
   * Etimologia: De l'italià pianoforte, segle XX.

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianofortes)
* Instrument musical precursor del piano.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·a·no·for·te (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre pianoforte
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre pianoforte

## Italià

   * Pronúncia: /pja.noˈfɔr.te/

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianoforti)
* piano

#### Sinònims

* piano

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·no·fòr·te (4)

### Vegeu també

* pianoforte. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# pianoforte
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piˌa.nuˌfɔrˈtɛ/ balear /piˌa.noˌfɔɾˈtɛ/, /piˌa.nuˌfɔrˈtɛ/ Occidental: /piˌa.noˌfɔɾˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De l'italià pianoforte, segle XX.

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianofortes)
* Instrument musical precursor del piano.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·a·no·for·te (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre pianoforte
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre pianoforte

## Italià

   * Pronúncia: /pja.noˈfɔr.te/

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianoforti)
* piano

#### Sinònims

* piano

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·no·fòr·te (4)

### Vegeu també

* pianoforte. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# pianoforte
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˌa.noˌfɔɾˈtɛ/, occidental /piˌa.noˌfɔɾˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De l'italià pianoforte, segle XX.

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianofortes)
* Instrument musical precursor del piano.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·a·no·for·te (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre pianoforte
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre pianoforte

## Italià

   * Pronúncia: /pja.noˈfɔr.te/

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianoforti)
* piano

#### Sinònims

* piano

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·no·fòr·te (4)

### Vegeu també

* pianoforte. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# pianoforte
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˌa.noˌfɔɾˈtɛ/, occidental /piˌa.noˌfɔɾˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De l'italià pianoforte, segle XX.

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianofortes)
* Instrument musical precursor del piano.
* (italianisme) Sinònim de piano.

#### Sinònims

* fortepiano

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·a·no·for·te (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, Termcat, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre pianoforte
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre pianoforte

## Italià

   * Pronúncia: /pja.noˈfɔr.te/

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianoforti)
* piano

#### Sinònims

* piano

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·no·fòr·te (4)

### Vegeu també

* pianoforte. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# pianoforte
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˌa.noˌfɔɾˈtɛ/, occidental /piˌa.noˌfɔɾˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De l'italià pianoforte, segle XX.

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianofortes)
* Instrument musical precursor del piano.
* (italianisme) Sinònim de piano.

#### Sinònims

* fortepiano

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·a·no·for·te (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, Termcat
* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre pianoforte
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre pianoforte

## Italià

   * Pronúncia: /pja.noˈfɔr.te/

### Nom

pianoforte m. ‎(plural pianoforti)
* piano

#### Sinònims

* piano

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·no·fòr·te (4)

### Vegeu també

* pianoforte. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].