OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# okulo
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈku.lo/
   * Etimologia: De l'arrel √okul i la desinència -o.

### Nom

okulo ‎(acusatiu okulon, plural okuloj, plural acusatiu okulojn)
* ull

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en esperanto
* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre okulo
# okulon
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈku.lon/

### Nom

okulon
* acusatiu de okulo
# okuparen
## Basc
### Nom

okuparen
* genitiu indefinit de okupa
* genitiu definit singular de okupa
# okulary
## Polonès

   * Pronúncia: /ɔ.kuˈla.rɨ/
   * Etimologia: Del llatí oculāris.

### Nom

okulary nvir. pl.
* ulleres

#### Declinació

| | plural |
| Nominatiu | okulary |
| Genitiu | okularów |
| Datiu | okularom |
| Acusatiu | okulary |
| Instrumental | okularami |
| Locatiu | okularach |
| Vocatiu | okulary |

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ku·la·ry (4)
* Heterograma de 7 lletres (akloruy)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre okulary
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre okulary
# okuloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈku.loj/

### Nom

okuloj
* forma plural de okulo
# okulojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /oˈku.lojn/

### Nom

okulojn
* acusatiu plural de okulo
# okupa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈku.pə/ balear /oˈku.pə/, /uˈku.pə/ Occidental: /oˈku.pa/
   * Rimes: -upa
   * Etimologia: Grafia transgressora de ocupa.

### Nom

okupa m. f. ‎(plural okupes)
* Forma alternativa de ocupa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ku·pa (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat

## Basc

   * Pronúncia: /o.ku.pa/
   * Etimologia: Del castellà okupa.

### Nom

okupa
* ocupa
    Okupak indarrez atera zituzten handik.Van treure d'allí els ocupes a la força.

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
okupa
okupa
okupak
Ergatiu
okupak
okupak
okupek
Datiu
okupari
okupari
okupei
Genitiu
okuparen
okuparen
okupen
Comitatiu
okuparekin
okuparekin
okupekin
Benefactiu
okuparentzat
okuparentzat
okupentzat
Instrumental
okupaz
okupaz
okupez
Partitiu
okuparik
Prolatiu
okupatzat
Causal
okuparengatik
okuparengatik
okupengatik
Locatius
Inessiu
okuparengan
okuparengan
okupengan
Ablatiu
okuparengandik
okuparengandik
okupengandik
Al·latiu
okuparengana
okuparengana
okupengana
Terminatiu
okuparenganaino
okuparenganaino
okupenganaino
Al·l. direcional
okuparenganantz
okuparenganantz
okupenganantz
Gen. locatiu
okuparenganako
okuparenganako
okupenganako :

#### Sinònims

* squatter, etxe-okupatzaile

### Vegeu també

* Entrada «okupa» a l’Elhuyar Hiztegia.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /oˈku.pa/
       Americà: alt /oˈku.p(a)/, baix /oˈku.pa/
   * Rimes: -upa
   * Etimologia: Apòcope de ocupante amb grafia intencionalment transgressora.

### Nom

okupa m. f. ‎(plural okupas)
* ocupa

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre okupa
# okuparengan
## Basc
### Nom

okuparengan
* inessiu definit singular de okupa
* inessiu indefinit de okupa
# okupak
## Basc
### Nom

okupak
* absolutiu definit plural de okupa
* ergatiu indefinit de okupa
* ergatiu definit singular de okupa
# okuparekin
## Basc
### Nom

okuparekin
* comitatiu definit singular de okupa
* comitatiu indefinit de okupa
# ondegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒi/ balear /on.dəˈʒi/, /un.dəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒi/, valencià /on.deˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

ondegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ondejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: godine, ondeig
# ondeig
## Català
### Verb

ondeig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ondejar.

#### Variants

* ondejo, ondege, ondegi

### Miscel·lània

* Anagrames: godine, ondegi, ondegí
# ondegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒe.səm/ balear /on.dəˈʒe.səm/, /un.dəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒe.sem/, valencià /on.deˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ondegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssim, ondejàssim, ondejàssem, ondejàrem
# ondegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒes/ balear /on.dəˈʒes/, /un.dəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒes/, valencià /on.deˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

ondegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* [1] ondejàs, ondejara
* [2] ondejàs, ondejara

### Miscel·lània

* Anagrama: sondege
# ondegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒe.səw/ balear /on.dəˈʒe.səw/, /un.dəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒe.sew/, valencià /on.deˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ondegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssiu, ondejàssiu, ondejàsseu, ondejàreu
# ondeja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈdɛ.ʒə/ balear /onˈdə.ʒə/, /unˈdɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /onˈde.ʒa/, valencià /onˈde.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

ondeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ondejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ondejar.
# ondegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒe.sim/ balear /on.dəˈʒe.sim/, /un.dəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒe.sim/, valencià /on.deˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ondegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegéssem, ondejàssim, ondejàssem, ondejàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: godinéssem
# ondegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.dəˈʒe.siw/ balear /on.dəˈʒe.siw/, /un.dəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /on.deˈʒe.siw/, valencià /on.deˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ondegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondejar.

#### Variants

* ondegésseu, ondejàssiu, ondejàsseu, ondejàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: godinésseu
# odorati
## Italià

   * Pronúncia: /o.doˈraː.ti/

### Nom

odorati m. pl.
* forma plural de odorato
# odorau
## Català
### Verb

odorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de odorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb odorar.

#### Variants

* [1] odoreu
* [2] odoreu
# odorat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾat/ balear /o.ðoˈɾat/, /u.ðuˈɾat/ Occidental: /o.ðoˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

odorat
* Participi masculí singular del verb odorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·do·rat (3)
* Anagrama: dotora
# odoraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾa.βəs/ balear /o.ðoˈɾa.vəs/, /u.ðuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /o.ðoˈɾa.βes/ valencià /o.ðoˈɾa.ves/, /o.ðoˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

odoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de odorar.
# odore
## Català
### Verb

odore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de odorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb odorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb odorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb odorar.

#### Variants

* [1] odoro, odori, odor
* [2] odori
* [3] odori
* [4] odori

## Italià

   * Pronúncia: /oˈdoː.re/
   * Etimologia: Del llatí odore.

### Nom

odore m. ‎(plural odori)
* olor

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·dó·re (3)
# odorato
## Italià

   * Pronúncia: /o.doˈraː.to/

### Nom

odorato m. ‎(plural odorati)
* olfacte

#### Sinònims

* olfatto

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·do·rà·to (4)
# odorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾa.βə/ balear /o.ðoˈɾa.və/, /u.ðuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /o.ðoˈɾa.βa/ valencià /o.ðoˈɾa.va/, /o.ðoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

odorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de odorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de odorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·do·ra·va (4)
* Anagrama: adoravo
# odoraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾa.βən/ balear /o.ðoˈɾa.vən/, /u.ðuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /o.ðoˈɾa.βen/ valencià /o.ðoˈɾa.ven/, /o.ðoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

odoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de odorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·do·ra·ven (4)
* Anagrama: ordenavo
# nord-estejara
## Català
### Verb

nord-estejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nord-estejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nord-estejar.

#### Variants

* [1] nord-estegés, nord-estejàs
* [2] nord-estegés, nord-estejàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: nord·es·te·ja·ra (5)
# nord-estejaran
## Català
### Verb

nord-estejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de nord-estejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nord·es·te·ja·ran (5)
# nord-estejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌnɔr.təs.təˈʒa/ balear /ˌnɔɾ.təs.təˈd͡ʒa/, /ˌnɔr.təs.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ˌnɔr.tes.teˈʒa/ valencià /ˌnɔɾ.tes.teˈd͡ʒaɾ/, /ˌnɔɾ.tes.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: nord-estejà
   * Etimologia: De nord-est i el sufix -ejar.

### Verb

nord-estejar intr.
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de nordestejar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: nord-estejo, nord-esteja, nord-estegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: nord·es·te·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# nord-estejam
## Català
### Verb

nord-estejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de nord-estejar.

#### Variants

* nord-estegem

### Miscel·lània

* Síl·labes: nord·es·te·jam (4)
# obressis
## Català
### Verb

obressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bres·sis (3)
* Anagrames: boressis, esbrossi, esbrossí, obrisses, orbessis, robessis, sobressi
# obri
## Català
### Verb

obri ‎(infinitiu obrar)
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obrar.
obri ‎(infinitiu obrir)
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obrir.
* (balear, valencià, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de obrir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obrir.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri (2)
* Anagrames: biró, bori, Bori, borí, brio, orbi, orbí, robi, robí
# obriguera
## Català
### Verb

obriguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obrir.
# obrien
## Català
### Verb

obrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (beinor)
* Anagrames: boiren, boniré, borine, obiren
# obries
## Català
### Verb

obries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (beiors)
* Anagrames: boires, boirés, bòries, obires, obirés
# obreta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈβɾɛ.tə/ balear /oˈbɾə.tə/, /uˈbɾɛ.tə/ Occidental: /oˈbɾe.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Diminutiu de obra.

### Nom

obreta f. ‎(plural obretes)
* Forma diminutiva de obra.
* (tortosí) fireta

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bre·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (abeort)
* Anagrames: botaré, botera, boterà, oberta, rebato, rebota, rebotà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# obria
## Català
### Verb

obria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de obrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bri·a (3)
* Anagrames: bairó, barió, boiar, boira, boirà, bòria, obira, obirà
# obreu
## Català
### Verb

obreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de obrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·breu (2)
* Anagrames: boreu, Bouer, orbeu, robeu
# olive
## Català
### Verb

olive
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de olivar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb olivar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb olivar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb olivar-se.

#### Variants

* [1] olivo
* [2] olivo
* [3] olivo

### Miscel·lània

* Anagrames: viole, volei, voleí, voleï, vòlei

## Anglès
### Nom

olive ‎(plural olives)
* oliva

## Francès
### Nom

olive f. ‎(plural olives)
* oliva
# olivegueu
## Català
### Verb

olivegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* oliveu

### Miscel·lània

* Anagrama: violegueu
# oliveguéssom
## Català
### Verb

oliveguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivéssem, olivàssem, olivàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: violeguéssom
# olivegués
## Català
### Verb

olivegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivés, olivara

### Miscel·lània

* Anagrama: violegués
# oliveguéssou
## Català
### Verb

oliveguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivésseu, olivàsseu, olivàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: violeguéssou
# olivavo
## Català
### Verb

olivavo
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de olivar-se.

#### Variants

* olivàieu, olivàveu

### Miscel·lània

* Anagrama: violavo
# oliveguessa
## Català
### Verb

oliveguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivessa, olivés, olivara

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·li·ve·gues·sa (5)
* Anagrama: violeguessa
# oliveguessen
## Català
### Verb

oliveguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivessen, olivassen, olivaren

### Miscel·lània

* Anagrama: violeguessen
# oliveguem
## Català
### Verb

oliveguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivem

### Miscel·lània

* Anagrama: violeguem
# oliveguesses
## Català
### Verb

oliveguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb olivar-se.

#### Variants

* olivesses, olivasses, olivares

### Miscel·lània

* Anagrama: violeguesses
# ofenessen
## Català
### Verb

ofenessen
* (col·loquial central) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofendre.
# ofendríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fənˈdɾi.əw/ balear /o.fənˈdɾi.əw/, /u.fənˈdɾi.əw/ Occidental: /o.fenˈdɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ofendríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ofendre.
# ofenen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈfɛ.nən/ balear /oˈfɛ.nən/, /uˈfɛ.nən/ Occidental: /oˈfe.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

ofenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ofendre.
# ofendrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fənˈdɾa/ balear /o.fənˈdɾa/, /u.fənˈdɾa/ Occidental: /o.fenˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ofendrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ofendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fen·drà (3)
* Heterograma de 7 lletres (adefnor)
* Anagrames: enfardo, foraden
# ofenem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fəˈnɛm/ balear /o.fəˈnəm/, /u.fəˈnɛm/ Occidental: /o.feˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ofenem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ofendre.
# ofenesses
## Català
### Verb

ofenesses
* (col·loquial central) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ofendre.
# ofendré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fənˈdɾe/ balear /o.fənˈdɾe/, /u.fənˈdɾe/ Occidental: /o.fenˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ofendré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ofendre.
# ornamante
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.te/

### Verb

ornamante
* participi actiu adverbial present de ornami
# ornamas
## Esperanto

   * Pronúncia: /orˈna.mas/

### Verb

ornamas
* present de ornami
# ornamatajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈma.tajn/

### Verb

ornamatajn
* acusatiu plural de ornamata
# ornamantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.toj/

### Verb

ornamantoj
* forma plural de ornamanto
# ornamantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.tojn/

### Verb

ornamantojn
* acusatiu plural de ornamanto
# ornamanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.ton/

### Verb

ornamanton
* acusatiu de ornamanto
# ornamataj
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈma.taj/

### Verb

ornamataj
* forma plural de ornamata
# ornamantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.tan/

### Verb

ornamantan
* acusatiu de ornamanta
# ornamanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈman.to/

### Verb

ornamanto ‎(plural ornamantoj, acusatiu ornamanton, plural acusatiu ornamantojn)
* participi actiu nominal present de ornami
# ornamata
## Esperanto

   * Pronúncia: /or.naˈma.ta/

### Verb

ornamata ‎(plural ornamataj, acusatiu ornamatan, plural acusatiu ornamatajn)
* participi passiu present de ornami
# ompliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫiw/ balear /omˈpɫiw/, /umˈpɫiw/ Occidental: /omˈpɫiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

ompliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de omplir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb omplir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb omplir.
# omplives
## Català
### Verb

omplives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de omplir.
# omplissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.sin/ balear /omˈpɫi.sin/, /umˈpɫi.sin/ Occidental: /omˈpɫi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

omplissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.
# omplo
## Català
### Verb

omplo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de omplir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plomo
# omplos
## Català
### Verb

omplos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plomos
# omplissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /umˈpɫi.sis/ balear /omˈpɫi.sis/, /umˈpɫi.sis/ Occidental: /omˈpɫi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

omplissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb omplir.
# ompliva
## Català
### Verb

ompliva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de omplir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de omplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plomavi
# ompliven
## Català
### Verb

ompliven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de omplir.
# ornamentaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾi.əw/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾi.əw/, /ur.nə.mən.təˈɾi.əw/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ornamentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ornamentar.
# ornamentassen
## Català
### Verb

ornamentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾi.ə/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾi.ə/, /ur.nə.mən.təˈɾi.ə/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ornamentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ornamentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ornamentar.
# ornamentarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾi.ən/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾi.ən/, /ur.nə.mən.təˈɾi.ən/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ornamentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ornamentar.
# ornamentarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾa/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾa/, /ur.nə.mən.təˈɾa/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ornamentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ornamentar.
# ornamentaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾe/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾe/, /ur.nə.mən.təˈɾe/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ornamentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ornamentar.
# ornamentasses
## Català
### Verb

ornamentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornamentar.
# ornamentaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾi.əs/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾi.əs/, /ur.nə.mən.təˈɾi.əs/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ornamentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ornamentar.
# ornamentaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.nə.mən.təˈɾas/ balear /oɾ.nə.mən.təˈɾas/, /ur.nə.mən.təˈɾas/ Occidental: /oɾ.na.men.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ornamentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ornamentar.
# oferisc
## Català
### Verb

oferisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oferir.
# oferiríeu
## Català
### Verb

oferiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de oferir.
# oferirives
## Català
### Verb

oferirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de oferir.
# oferiràs
## Català
### Verb

oferiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de oferir.