OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impacienteguéssom
## Català
### Verb

impacienteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·ci·en·te·gués·som (7)
# impactàrem
## Català
### Verb

impactàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impactar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tà·rem (4)
# impactàssim
## Català
### Verb

impactàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tàs·sim (4)
# impactàssem
## Català
### Verb

impactàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tàs·sem (4)
# impactéssem
## Català
### Verb

impactéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tés·sem (4)
# impactéssim
## Català
### Verb

impactéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tés·sim (4)
# impartiguérem
## Català
### Verb

impartiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impartir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ti·gué·rem (5)
# impartiguéssem
## Català
### Verb

impartiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ti·gués·sem (5)
# impartírem
## Català
### Verb

impartírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impartir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tí·rem (4)
# impartíssim
## Català
### Verb

impartíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·tís·sim (4)
# impediguérem
## Català
### Verb

impediguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impedir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·di·gué·rem (5)
# impediguéssem
## Català
### Verb

impediguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·di·gués·sem (5)
# impedírem
## Català
### Verb

impedírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impedir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·dí·rem (4)
# impedíssem
## Català
### Verb

impedíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·dís·sem (4)
# impedíssim
## Català
### Verb

impedíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·dís·sim (4)
# impel·lírem
## Català
### Verb

impel·lírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impel·lir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·lí·rem (4)
# impel·líssem
## Català
### Verb

impel·líssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·lís·sem (4)
* Anagrama: llimpiéssem
# impel·líssim
## Català
### Verb

impel·líssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impel·lir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pel·lís·sim (4)
* Anagrama: llimpiéssim
# imperéssem
## Català
### Verb

imperéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rés·sem (4)
# impermeabilitzàrem
## Català
### Verb

impermeabilitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impermeabilitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·lit·zà·rem (8)
# impermeabilitzàssem
## Català
### Verb

impermeabilitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·lit·zàs·sem (8)
# impermeabilitzàssim
## Català
### Verb

impermeabilitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·lit·zàs·sim (8)
# impermeabilitzéssem
## Català
### Verb

impermeabilitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·lit·zés·sem (8)
# impermeabilitzéssim
## Català
### Verb

impermeabilitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·lit·zés·sim (8)
# impersonalitzàrem
## Català
### Verb

impersonalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impersonalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zà·rem (7)
# impersonalitzàssem
## Català
### Verb

impersonalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zàs·sem (7)
# impersonalitzàssim
## Català
### Verb

impersonalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zàs·sim (7)
# impersonalitzéssem
## Català
### Verb

impersonalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zés·sem (7)
# impersonalitzéssim
## Català
### Verb

impersonalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·lit·zés·sim (7)
# impetréssim
## Català
### Verb

impetréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trés·sim (4)
# implantàrem
## Català
### Verb

implantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tà·rem (4)
# implantàssim
## Català
### Verb

implantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tàs·sim (4)
# implantàssem
## Català
### Verb

implantàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tàs·sem (4)
# implanteguéssom
## Català
### Verb

implanteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·te·gués·som (5)
# implantéssem
## Català
### Verb

implantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tés·sem (4)
# implantéssim
## Català
### Verb

implantéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·tés·sim (4)
# implementàrem
## Català
### Verb

implementàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implementar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ple·men·tà·rem (5)
# implementàssem
## Català
### Verb

implementàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ple·men·tàs·sem (5)
# implementàssim
## Català
### Verb

implementàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ple·men·tàs·sim (5)
# implementéssem
## Català
### Verb

implementéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ple·men·tés·sem (5)
# implementéssim
## Català
### Verb

implementéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ple·men·tés·sim (5)
# implicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.ɾəm/, occidental /im.pɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

implicàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implicar.
    [Nosaltres] implicàrem o vam/vàrem implicar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma valenciana: [nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·cà·rem (4)
# implicàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.səm/, occidental /im.pɫiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

implicàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·càs·sem (4)
# implicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

implicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·càs·sim (4)
# impliqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɫi.keˈɣe.som/

### Verb

impliqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·que·gués·som (5)
# impliquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈke.səm/, occidental /im.pɫiˈke.sem/
       Informal: /im.pɫiˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

impliquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·qués·sem (4)
# impliquéssim
## Català

   * Pronúncia: /im.pɫiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

impliquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·qués·sim (4)
# imploràrem
## Català
### Verb

imploràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·rà·rem (4)
# imploràssim
## Català
### Verb

imploràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·ràs·sim (4)
# imploreguéssom
## Català
### Verb

imploreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·re·gués·som (5)
# imploréssem
## Català
### Verb

imploréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·rés·sem (4)
# imploréssim
## Català
### Verb

imploréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plo·rés·sim (4)
# importàssem
## Català
### Verb

importàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tàs·sem (4)
# importàssim
## Català
### Verb

importàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tàs·sim (4)
# importeguéssom
## Català
### Verb

importeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·te·gués·som (5)
# importéssim
## Català
### Verb

importéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tés·sim (4)
# importunàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈna.ɾəm/, occidental /im.poɾ.tuˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

importunàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de importunar.
    [Nosaltres] importunàrem o vam/vàrem importunar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    Forma valenciana: [nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·nà·rem (5)
# importunàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pur.tuˈna.səm/ balear /im.poɾ.tuˈna.səm/, /im.pur.tuˈna.səm/ Occidental: /im.poɾ.tuˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

importunàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·nàs·sem (5)
# importunàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /im.poɾ.tuˈna.sim/, /im.puɾ.tuˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

importunàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·nàs·sim (5)
# importuneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.por.tu.neˈɣe.som/

### Verb

importuneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·ne·gués·som (6)
# importunéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.səm/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sem/
       Informal: /im.poɾ.tuˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

importunéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

#### Sinònims

* importuneguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·nés·sem (5)
# importunéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tuˈne.sim/, occidental /im.poɾ.tuˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

importunéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb importunar.
    [Nosaltres] importunéssim, importunéssem, importunàssem, importunàssim o importunàrem.

#### Sinònims

* importuneguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·por·tu·nés·sim (5)
# imposàrem
## Català
### Verb

imposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sà·rem (4)
* Anagrama: reimposam
# imposàssim
## Català
### Verb

imposàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sàs·sim (4)
# imposeguéssom
## Català
### Verb

imposeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·se·gués·som (5)
# imposéssim
## Català
### Verb

imposéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·po·sés·sim (4)
# impossibilitàrem
## Català
### Verb

impossibilitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impossibilitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tà·rem (7)
# impossibilitàssem
## Català
### Verb

impossibilitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tàs·sem (7)
# impossibilitàssim
## Català
### Verb

impossibilitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tàs·sim (7)
# impossibilitéssem
## Català
### Verb

impossibilitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tés·sem (7)
# impossibilitéssim
## Català
### Verb

impossibilitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bi·li·tés·sim (7)
# impostàrem
## Català
### Verb

impostàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impostar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tà·rem (4)
# impostàssem
## Català
### Verb

impostàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tàs·sem (4)
* Anagrames: empostàssim, empostissam
# impostàssim
## Català
### Verb

impostàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tàs·sim (4)
# impostéssim
## Català
### Verb

impostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tés·sim (4)
# imprecàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.ɾəm/, occidental /im.pɾeˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

imprecàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imprecar.
    [Nosaltres] imprecàrem o vam/vàrem imprecar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    Forma valenciana: [nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·cà·rem (4)
# imprecàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.səm/, occidental /im.pɾeˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

imprecàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·càs·sem (4)
# imprecàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

imprecàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·càs·sim (4)
# impregnàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈna.ɾəm/, occidental /im.pɾeŋˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

impregnàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impregnar.
    [Nosaltres] impregnàrem o vam/vàrem impregnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma valenciana: [nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nà·rem (4)
# impregnàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɾəŋˈna.səm/ Occidental: nord-occidental /im.pɾeŋˈna.sem/, valencià /im.pɾeɡˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

impregnàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nàs·sem (4)
# impregnàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

impregnàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nàs·sim (4)
# impregnéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈne.səm/, occidental /im.pɾeŋˈne.sem/
       Informal: /im.pɾeŋˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

impregnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nés·sem (4)
# impregneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾeŋ.neˈɣe.som/

### Verb

impregneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·ne·gués·som (5)
# impregnéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəŋˈne.sim/, occidental /im.pɾeŋˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

impregnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impregnar.
    [Nosaltres] impregnéssim, impregnéssem, impregnàssem, impregnàssim o impregnàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·preg·nés·sim (4)
# impremtàrem
## Català
### Verb

impremtàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impremtar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·tà·rem (4)
# impremtàssem
## Català
### Verb

impremtàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·tàs·sem (4)
# impremtàssim
## Català
### Verb

impremtàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·tàs·sim (4)
# impremtéssem
## Català
### Verb

impremtéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·tés·sem (4)
# impremtéssim
## Català
### Verb

impremtéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·prem·tés·sim (4)
# imprequeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɾe.keˈɣe.som/

### Verb

imprequeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·que·gués·som (5)
# imprequéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾəˈke.səm/, occidental /im.pɾeˈke.sem/
       Informal: /im.pɾeˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

imprequéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprecar.
    [Nosaltres] imprequéssim, imprequéssem, imprecàssem, imprecàssim o imprecàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·qués·sem (4)