OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escabussen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈβu.sən/, occidental /es.kaˈbu.sen/
   * Rimes: -usen

### Verb

escabussen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escabussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escabussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escabussar.
# escabusses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈβu.səs/, occidental /es.kaˈbu.ses/
   * Rimes: -uses

### Verb

escabusses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escabussar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escabussar.
# escabussessi
## Català
### Verb

escabussessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
# escabussessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βuˈse.sin/, occidental /es.ka.buˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escabussessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussar.
# escabussejàsseu
## Català
### Verb

escabussejàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussegéssiu, escabussejàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jàs·seu (6)
# escabussejàssim
## Català
### Verb

escabussejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussegéssim, escabussejàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jàs·sim (6)
# escabussejàvem
## Català
### Verb

escabussejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jà·vem (6)
# escabussejàssiu
## Català
### Verb

escabussejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussegéssiu, escabussejàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jàs·siu (6)
# escabussejàveu
## Català
### Verb

escabussejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·jà·veu (6)
# entràsseu
## Català
### Verb

entràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tràs·seu (3)
* Anagrames: aturessen, aürtessen, rentàsseu, trenàsseu
# entràssim
## Català
### Verb

entràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tràs·sim (3)
* Anagrames: manistres, nitràssem, rentàssim, tramessin, trenàssim, trinàssem
# entràssem
## Català
### Verb

entràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tràs·sem (3)
* Anagrames: rentàssem, tramessen, trenàssem
# entràssiu
## Català
### Verb

entràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tràs·siu (3)
* Anagrames: aturessin, aürtessin, instaures, instaurés, nitràsseu, rentàssiu, trenàssiu, trinàsseu, tussarien
# entràvom
## Català
### Verb

entràvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·trà·vom (3)
* Heterograma de 8 lletres (aemnortv)
* Anagrames: mentovar, rentàvom, tornàvem, trenàvom
# entré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈtɾe/, meridional \eŋˈtɾe\
       Americà: alt /enˈt͡se/, baix \eŋˈtɾe\, austral /enˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

entré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb entrar
# esbroncaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuŋˈka.βəs/, balear /əz.bɾuŋˈka.vəs/ Occidental: /ez.bɾoŋˈka.βes/, /ez.bɾoŋˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

esbroncaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
# esbroncavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.βi/

### Verb

esbroncavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma septentrional per [jo] esbroncava.
# esbroncavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.βu/, nord-occidental /ez.bɾoŋˈka.βo/

### Verb

esbroncavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] esbroncàveu.
# esbroncàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.ɾəm/, occidental /ez.bɾoŋˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esbroncàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbroncar.
    [Nosaltres] esbroncàrem o vam/vàrem esbroncar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    Forma valenciana: [nosaltres] esbronquéssim, esbronquéssem, esbroncàssem, esbroncàssim o esbroncàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·cà·rem (4)
* Anagrama: escombraren
# esbroncaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.βən/, /əz.bɾuŋˈka.vən/, occidental /ez.bɾoŋˈka.βen/, /ez.bɾoŋˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

esbroncaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
# esbronco
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾoŋ.ku/, occidental /ezˈbɾoŋ.ko/
   * Rimes: -oŋko

### Verb

esbronco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbroncar.
    [Jo] esbronco, esbronque, esbronc o esbronqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Que jo] esbronco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] esbronqui o esbronque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Que ell/ella/vostè] esbronco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] esbronqui o esbronque.
# esbroncos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ezˈbɾoŋ.kos/
   * Rimes: -oŋkos

### Verb

esbroncos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] esbronquis o esbronques.
# esbroncà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka/, occidental /ez.bɾoŋˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: esbroncar

### Verb

esbroncà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esbroncar.
    [Ell/ella/vostè] esbroncà o va esbroncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·cà (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcenors)
* Anagrames: boscaren, cabrones, carbones, carbonés
# esbroncàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ez.βɾoŋˈka.jew/

### Verb

esbroncàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] esbroncàveu.
# enriostàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈta.βəw/ balear /ən.ri.osˈta.vəw/, /ən.ri.usˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.ri.osˈta.βew/ valencià /en.ri.osˈta.vew/, /en.ri.osˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enriostàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enriostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tà·veu (5)
# enriostéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈte.sim/ balear /ən.ri.osˈte.sim/, /ən.ri.usˈte.sim/ Occidental: /en.ri.osˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enriostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostéssem, enriostàssem, enriostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tés·sim (5)
* Anagrama: esmorteïssin
# enriostàssem
## Català
### Verb

enriostàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostéssim, enriostéssem, enriostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tàs·sem (5)
# enriostàsseu
## Català
### Verb

enriostàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostéssiu, enriostésseu, enriostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tàs·seu (5)
# enriostésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈte.səw/ balear /ən.ri.osˈte.səw/, /ən.ri.usˈte.səw/ Occidental: /en.ri.osˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enriostésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostéssiu, enriostàsseu, enriostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tés·seu (5)
# enriostàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈta.βəm/ balear /ən.ri.osˈta.vəm/, /ən.ri.usˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.ri.osˈta.βem/ valencià /en.ri.osˈta.vem/, /en.ri.osˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enriostàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enriostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tà·vem (5)
# enriostés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈtes/ balear /ən.ri.osˈtes/, /ən.ri.usˈtes/ Occidental: /en.ri.osˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

enriostés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* [1] enriostara
* [2] enriostara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tés (4)
* Anagrames: interesso, torineses
# enriostéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈte.səm/ balear /ən.ri.osˈte.səm/, /ən.ri.usˈte.səm/ Occidental: /en.ri.osˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enriostéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostéssim, enriostàssem, enriostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tés·sem (5)
* Anagrama: esmorteïssen
# enriostéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.usˈte.siw/ balear /ən.ri.osˈte.siw/, /ən.ri.usˈte.siw/ Occidental: /en.ri.osˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enriostéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriostar.

#### Variants

* enriostésseu, enriostàsseu, enriostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·os·tés·siu (5)
# entorpixes
## Català
### Verb

entorpixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entorpir.
# entorpixen
## Català
### Verb

entorpixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entorpir.
# entorpíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.turˈpi.ɾəw/ balear /ən.toɾˈpi.ɾəw/, /ən.turˈpi.ɾəw/ Occidental: /en.toɾˈpi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

entorpíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entorpir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entorpir.
# entorpíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.turˈpi.əw/ balear /ən.toɾˈpi.əw/, /ən.turˈpi.əw/ Occidental: /en.toɾˈpi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entorpíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entorpir.
# entorpixo
## Català
### Verb

entorpixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entorpir.
# ensenderassin
## Català
### Verb

ensenderassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* ensendereguessen, ensenderessin, ensenderessen, ensenderassen
# ensenderat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾat/, occidental /en.sen.deˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

ensenderat
* Participi masculí singular del verb ensenderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sen·de·rat (4)
* Anagrames: endentar-se, entrenades, esdentaren
# ensenderavi
## Català
### Verb

ensenderavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderaia, ensenderava
# ensenderasses
## Català
### Verb

ensenderasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* ensendereguesses, ensenderessis, ensenderesses, ensenderassis
# ensenderassis
## Català
### Verb

ensenderassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* ensendereguesses, ensenderessis, ensenderesses, ensenderasses
# ensenderau
## Català
### Verb

ensenderau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ensenderar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ensenderar.

#### Variants

* [1] ensendereu
* [2] ensendereu
# ensenderaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dəˈɾa.βən/, balear /ən.sən.dəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.sen.deˈɾa.βen/ valencià /en.sen.deˈɾa.ven/, /en.sen.deˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ensenderaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderaien
# ensenderaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dəˈɾa.βəs/, balear /ən.sən.dəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.sen.deˈɾa.βes/ valencià /en.sen.deˈɾa.ves/, /en.sen.deˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ensenderaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderaies
# ensenderava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dəˈɾa.βə/, balear /ən.sən.dəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /en.sen.deˈɾa.βa/ valencià /en.sen.deˈɾa.va/, /en.sen.deˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ensenderava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* [1] ensenderavi, ensenderaia
* [2] ensenderaia
# escanejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾi.ew/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escanejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escanejar.
# escanejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾi.es/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escanejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escanejar.
# escanejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾa/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escanejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escanejar.
# escanejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾas/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escanejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escanejar.
# escanejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾe/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escanejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escanejar.
# escanejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾi.a/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escanejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escanejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escanejar.
# escanejasses
## Català
### Verb

escanejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escanejar.

#### Variants

* escanegessis, escanegesses, escanejassis, escanejares
# escanejassen
## Català
### Verb

escanejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escanejar.

#### Variants

* escanegessin, escanegessen, escanejassin, escanejaren
# escanejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.nə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ne.ʒaˈɾi.en/, valencià /es.ka.ne.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escanejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escanejar.
# enserrellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.sə.rəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /en.se.reˈʎa/ valencià /en.se.reˈʎaɾ/, /en.se.reˈʎa/ Informal: nord-occidental /an.se.reˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: encerrellà, encerrellar, enserrellà
   * Etimologia: Del prefix en- i serrell, segle XX.

### Verb

enserrellar trans.
* Posar serrell a una peça de roba.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enserrello, enserrella, enserrellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: adornar con flecos $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ser·re·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enserrellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rə.ʎəˈɾan/, occidental /en.se.re.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enserrellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enserrellar.
# enserrella
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈre.ʎə/, occidental /en.seˈre.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

enserrella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enserrellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enserrellar.
# enserrellant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sə.rəˈʎan/ balear /ən.sə.rəˈʎant/, /ən.sə.rəˈʎan/ Occidental: nord-occidental /en.se.reˈʎan/ valencià /en.se.reˈʎant/, /en.se.reˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

enserrellant
* Gerundi del verb enserrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ser·re·llant (4)
* Anagrama: llanterneres
# enserrell
## Català
### Verb

enserrell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enserrellar.

#### Variants

* enserrello, enserrelle, enserrelli
# enserrellam
## Català
### Verb

enserrellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enserrellar.

#### Variants

* enserrellem
# enserrellara
## Català
### Verb

enserrellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [1] enserrellés, enserrellàs
* [2] enserrellés, enserrellàs
# escarrollaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ru.ʎəˈɾi.əw/ balear /əs.kə.ro.ʎəˈɾi.əw/, /əs.kə.ru.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /es.ka.ro.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escarrollaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escarrollar.
# escarrollasses
## Català
### Verb

escarrollasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* escarrollesses, escarrollares
# escarrolle
## Català
### Verb

escarrolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escarrollar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarrollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarrollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escarrollar.

#### Variants

* [1] escarrollo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ro·lle (4)
* Anagrama: coralleres
# escarrollassen
## Català
### Verb

escarrollassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* escarrollessen, escarrollaren
# escarrollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎa.βən/ balear /əs.kə.roˈʎa.vən/, /əs.kə.ruˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.roˈʎa.βen/ valencià /es.ka.roˈʎa.ven/, /es.ka.roˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escarrollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escarrollar.
# escarrollava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎa.βə/ balear /əs.kə.roˈʎa.və/, /əs.kə.ruˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /es.ka.roˈʎa.βa/ valencià /es.ka.roˈʎa.va/, /es.ka.roˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escarrollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escarrollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escarrollar.
# escarrollaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎa.βəs/ balear /əs.kə.roˈʎa.vəs/, /əs.kə.ruˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.roˈʎa.βes/ valencià /es.ka.roˈʎa.ves/, /es.ka.roˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escarrollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escarrollar.
# entolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈto.ʎə/, occidental /enˈto.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

entolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla (3)
* Anagrama: tenallo
# entollam
## Català
### Verb

entollam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entollar.

#### Variants

* entollem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llam (3)
# entollara
## Català
### Verb

entollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entollar.

#### Variants

* [1] entollés, entollàs
* [2] entollés, entollàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·ra (4)
# entollada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa.ðə/ balear /ən.toˈʎa.ðə/, /ən.tuˈʎa.ðə/ Occidental: /en.toˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

entollada
* Participi femení singular del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·da (4)
# entollades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa.ðəs/ balear /ən.toˈʎa.ðəs/, /ən.tuˈʎa.ðəs/ Occidental: /en.toˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

entollades
* Participi femení plural del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·des (4)
# entollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎa/ balear /ən.toˈʎa/, /ən.tuˈʎa/ Occidental: nord-occidental /en.toˈʎa/ valencià /en.toˈʎaɾ/, /en.toˈʎa/ Informal: nord-occidental /an.toˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: entollà
   * Etimologia: [1] Del prefix en- i toll, segle XIX.
   * Etimologia: [2] Del llatí anteoculare ‎(literalment «encarar ulls amb ulls»), segle XX. D’ús mariner, és possible que provingui del genovès intogliere.

### Verb

entollar trans., pron. ‎(pronominal entollar-se)
* Deturar l'aigua formant o omplint tolls.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entollo, entolla, entollem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: swamp $^{(en)}$, puddle $^{(en)}$
* Castellà: encharcar $^{(es)}$
* Francès: détremper $^{(fr)}$
* Italià: allagare $^{(it)}$

### Verb

entollar trans.
* (nàutica) Entreteixir dos caps per fer una nova corda més llarga.

#### Sinònims

* enjomar (alguerès)

#### Traduccions

* Anglès: splice $^{(en)}$
* Castellà: ayustar $^{(es)}$
* Francès: épisser $^{(fr)}$
* Italià: unire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llar (3)
* Anagrames: enllotar, orellant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat, Optimot
# entollar-se
## Català
### Verb

entollar-se
* Forma pronominal de entollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entollares
# entollant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈʎan/ balear /ən.toˈʎant/, /ən.tuˈʎan/ Occidental: nord-occidental /en.toˈʎan/ valencià /en.toˈʎant/, /en.toˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

entollant
* Gerundi del verb entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·llant (3)