OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enforties
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.əs/ balear /əɱ.foɾˈti.əs/, /əɱ.furˈti.əs/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enforties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortives, enfortigueves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·es (4)

## Català antic
### Verb

enforties
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir
# enfortiguem
## Català
### Verb

enfortiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enfortir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortim, enfortisquem
* [2] enfortim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·guem (4)
# enfortiguera
## Català
### Verb

enfortiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortigués, enfortissi, enfortís, enfortira
* [2] enfortigués, enfortissi, enfortís, enfortira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·ra (5)
# enfortigueu
## Català
### Verb

enfortigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiu, enfortisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gueu (4)
# enfortigueva
## Català
### Verb

enfortigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* [1] enfortiva, enfortia
* [2] enfortiva, enfortia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·va (5)
# enfortien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.ən/ balear /əɱ.foɾˈti.ən/, /əɱ.furˈti.ən/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enfortien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortiven, enfortigueven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·en (4)

## Català antic
### Verb

enfortien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir
# enfortigueren
## Català
### Verb

enfortigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enfortir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortiren
* [2] enfortiguessen, enfortissin, enfortissen, enfortiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·ren (5)
# enfortiguesses
## Català
### Verb

enfortiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortigueres, enfortissis, enfortisses, enfortires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gues·ses (5)
# enfortigueres
## Català
### Verb

enfortigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enfortir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortires
* [2] enfortiguesses, enfortissis, enfortisses, enfortires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gue·res (5)
# enfortiguessen
## Català
### Verb

enfortiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortigueren, enfortissin, enfortissen, enfortiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·gues·sen (5)
# encarnissàssim
## Català
### Verb

encarnissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssim, encarnisséssem, encarnissàssem, encarnissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sàs·sim (5)
# encarnissàssiu
## Català
### Verb

encarnissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssiu, encarnissésseu, encarnissàsseu, encarnissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sàs·siu (5)
# encarnissàsseu
## Català
### Verb

encarnissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssiu, encarnissésseu, encarnissàssiu, encarnissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sàs·seu (5)
* Anagrama: encuirassassen
# encarnissàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.niˈsa.βəw/, balear /əŋ.kəɾ.niˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.niˈsa.βew/ valencià /eŋ.kaɾ.niˈsa.vew/, /eŋ.kaɾ.niˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encarnissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sà·veu (5)
* Anagrama: encuirassaven
# encarnisséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈse.səm/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encarnisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssim, encarnissàssim, encarnissàssem, encarnissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sés·sem (5)
# encarnissésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈse.səw/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encarnissésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssiu, encarnissàssiu, encarnissàsseu, encarnissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sés·seu (5)
# encarnisséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈse.siw/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encarnisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnissésseu, encarnissàssiu, encarnissàsseu, encarnissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sés·siu (5)
# encarnissàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.niˈsa.βəm/, balear /əŋ.kəɾ.niˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.niˈsa.βem/ valencià /eŋ.kaɾ.niˈsa.vem/, /eŋ.kaɾ.niˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encarnissàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sà·vem (5)
# encarnissés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈses/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

encarnissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* [1] encarnissàs, encarnissara
* [2] encarnissàs, encarnissara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sés (4)
* Anagrama: escarnissen
# encarnisséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈse.sim/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encarnisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* encarnisséssem, encarnissàssim, encarnissàssem, encarnissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sés·sim (5)
# enseñanza semipresencial
## Castellà
### Nom

enseñanza semipresencial f. ‎(plural enseñanzas semipresenciales)
* ensenyament semipresencial

#### Sinònims

* educación semipresencial

### Vegeu també

* enseñanza semipresencial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza universitaria
## Castellà
### Nom

enseñanza universitaria f. ‎(plural enseñanzas universitarias)
* educació universitària

#### Sinònims

* educación universitaria
* estudios universitarios

### Vegeu també

* enseñanza universitaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza secundaria
## Castellà
### Nom

enseñanza secundaria f. ‎(plural enseñanzas secundarias)
* educació secundària

#### Sinònims

* educación secundaria

### Vegeu també

* enseñanza secundaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanza transversal
## Castellà
### Nom

enseñanza transversal f. ‎(plural enseñanzas transversales)
* eix transversal

#### Sinònims

* eje transversal
* tema transversal

### Vegeu també

* enseñanza transversal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanzas a distancia
## Castellà
### Nom

enseñanzas a distancia f. pl.
* forma plural de enseñanza a distancia
# enseñanzas activas
## Castellà
### Nom

enseñanzas activas f. pl.
* forma plural de enseñanza activa
# enseñanzas artísticas
## Castellà
### Nom

enseñanzas artísticas f. pl.
* forma plural de enseñanza artística
# enseñanza superior
## Castellà
### Nom

enseñanza superior f. ‎(plural enseñanzas superiores)
* educació superior

#### Sinònims

* educación superior

### Vegeu també

* enseñanza superior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# enseñanzas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.seˈɲan.θas/, meridional \eŋ.seˈɲaŋ.θah\
       Americà: alt /en.seˈɲan.s(a)s/, baix \eŋ.seˈɲaŋ.sah\, austral /en.seˈɲan.sas/
   * Rimes: -anθas

### Nom

enseñanzas f. pl.
* forma plural de enseñanza
# enseñanzas asistidas por ordenador
## Castellà
### Nom

enseñanzas asistidas por ordenador f. pl.
* forma plural de enseñanza asistida por ordenador
# encepegueguessen
## Català
### Verb

encepegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegue
## Català
### Verb

encepegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encepegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encepegar.
# encepegueguéssom
## Català
### Verb

encepegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepego
## Català
### Verb

encepego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encepegar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguegueu
## Català
### Verb

encepeguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguegués
## Català
### Verb

encepeguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegueguem
## Català
### Verb

encepegueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegueguessa
## Català
### Verb

encepegueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegueguesses
## Català
### Verb

encepegueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegos
## Català
### Verb

encepegos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encepegar.
# enguany
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡwaɲ/, occidental /eŋˈɡwaɲ/
       Informal: occidental, alguerès /aŋˈɡwaɲ/
   * Rimes: -aɲ
   * Etimologia: Del català antic onguany, de *oguany, del llatí vulgar *hoque anno, del clàssic hoc anno ‎(«aquest any»), segle XIII.

### Adverbi

enguany
* Aquest any actual.

#### Derivats

* enguanyasses

#### Traduccions

* Anglès: this year $^{(en)}$
* Basc: aurten $^{(eu)}$
* Castellà: este año $^{(es)}$, hogaño $^{(es)}$
* Danès: dette år $^{(da)}$ n., i år $^{(da)}$
* Francès: cette année $^{(fr)}$
* Gallec: hogano $^{(gl)}$
* Grec: φέτος $^{(el)}$ ‎(fetos)
* Italià: quest'anno $^{(it)}$, uguanno $^{(it)}$
* Occità: ongan $^{(oc)}$, ujan $^{(oc)}$
* Portuguès: ogano $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guany (2)
* Anagrama: guanyen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# engràs
## Català
### Verb

engràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engrassar.

#### Variants

* engrasso

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gràs (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnrs)
* Anagrames: arengs, garsen, granes
# engròs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡɾɔs/, occidental /eŋˈɡɾɔs/
   * Rimes: -ɔs
   * Etimologia: Vegeu a l'engròs.

### Nom

engròs m. ‎(plural engrossos)
* Utilitzat en l'expressió a l'engròs.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gròs (2)
* Heterograma de 6 lletres (egnors)
* Anagrames: Gerson, gronse, negrós

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enguanyasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡwəˈɲa.səs/, occidental /eŋ.ɡwaˈɲa.ses/
   * Rimes: -ases
   * Etimologia: De enguany, el sufix -assa i -s ‎(adverbial).

### Adverbi

enguanyasses
* (central) Enguany, mesos enrere.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gua·nyas·ses (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# engrutar-se
## Català
### Verb

engrutar-se
* Forma pronominal de engrutar.
# entresento
## Català
### Verb

entresento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entresentir.

#### Variants

* entresent, entresenti
# entresentíeu
## Català
### Verb

entresentíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entresentir.
# entresentírem
## Català
### Verb

entresentírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entresentir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresentíssim, entresentíssem
# entresentissis
## Català
### Verb

entresentissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentisses, entresentires
# entresentí
## Català
### Verb

entresentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entresentir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entresentir.
# entresents
## Català
### Verb

entresents
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entresentir.
# entresentiu
## Català
### Verb

entresentiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entresentir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresentigueu
# entomàreu
## Català
### Verb

entomàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entomar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomàssem
## Català
### Verb

entomàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomologion
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.to.mo.loˈɡi.on/

### Nom

entomologion
* acusatiu de entomologio
# entomología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.to.mo.loˈxi.a/, meridional \eŋ.to.mo.loˈhi.a\
       Americà: alt /en.t(o).mo.loˈxi.a/, baix \eŋ.to.mo.loˈhi.a\, austral /en.to.mo.loˈxi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

entomología f. ‎(plural entomologías)
* entomologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·mo·lo·gí·a (6)
# entomologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.to.mo.loˈxi.as/, meridional \eŋ.to.mo.loˈhi.ah\
       Americà: alt /en.to.mo.loˈxi.(a)s/, baix \eŋ.to.mo.loˈhi.ah\, austral /en.to.mo.loˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

entomologías f. pl.
* forma plural de entomología
# entomàieu
## Català
### Verb

entomàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entomar.
# entomàrem
## Català
### Verb

entomàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entomar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entomar.
# entomos
## Català
### Verb

entomos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entomar.
# entomà
## Català
### Verb

entomà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·mà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemnot)
* Anagrames: amoten, anotem
# enfilosasses
## Català
### Verb

enfilosasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfilosar.

#### Variants

* enfilosessis, enfilosassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sas·ses (5)
# enfilosat
## Català
### Verb

enfilosat
* Participi masculí singular del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sat (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefilnost)
# enfilosaven
## Català
### Verb

enfilosaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·ven (5)
# enfilosem
## Català
### Verb

enfilosem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enfilosar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sem (4)
* Anagrama: filomenes
# enfilosassin
## Català
### Verb

enfilosassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfilosar.

#### Variants

* enfilosessin, enfilosassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sas·sin (5)
# enfilosats
## Català
### Verb

enfilosats
* Participi masculí plural del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sats (4)
# enfilosau
## Català
### Verb

enfilosau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfilosar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sau (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefilnosu)
# enfilosava
## Català
### Verb

enfilosava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfilosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·va (5)
# enfilosaves
## Català
### Verb

enfilosaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfilosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sa·ves (5)
# enfilosassis
## Català
### Verb

enfilosassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfilosar.

#### Variants

* enfilosessis, enfilosasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fi·lo·sas·sis (5)
# entrigàsseu
## Català
### Verb

entrigàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* entriguéssiu, entriguésseu, entrigàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gàs·seu (4)
* Anagrames: argentéssiu, artiguessen, integràsseu, regantéssiu, traginésseu, traiguessen
# entrigàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾiˈɣa.βəm/, balear /ən.tɾiˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.tɾiˈɣa.βem/ valencià /en.tɾiˈɣa.vem/, /en.tɾiˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

entrigàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entrigar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gà·vem (4)
* Anagrama: integràvem
# entrigàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾiˈɣa.βəw/, balear /ən.tɾiˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.tɾiˈɣa.βew/ valencià /en.tɾiˈɣa.vew/, /en.tɾiˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entrigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrigar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gà·veu (4)
* Anagrames: integràveu, tengueriva, traigueven
# entrigàssem
## Català
### Verb

entrigàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* entriguéssim, entriguéssem, entrigàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gàs·sem (4)
* Anagrames: argentéssim, integràssem, regantéssim, traginéssem
# entrigàssim
## Català
### Verb

entrigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* entriguéssim, entriguéssem, entrigàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gàs·sim (4)
* Anagrames: integràssim, intrigàssem, traginéssim
# entrigàssiu
## Català
### Verb

entrigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* entriguéssiu, entriguésseu, entrigàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gàs·siu (4)
* Anagrames: artiguessin, integràssiu, intrigàsseu, intriguessa, traginéssiu
# entristecedor
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.tɾis.te.θeˈðoɾ\, meridional \eŋ.tɾih.te.θeˈðoɾ\
       Americà: alt /en.t͡s(i)s.te.seˈdoɾ/, baix \eŋ.tɾih.te.seˈðoɾ\, austral \en.tɾih.te.seˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ
   * Etimologia: De entristecer i el sufix -dor.

### Adjectiu

entristecedor m. ‎(femení entristecedora, plural masculí entristecedores, plural femení entristecedoras)
* entristidor

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tris·te·ce·dor (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre entristecedor

## Gallec

   * Pronúncia: /eɳ.tɾis.te.θeˈðoɾ/, /eɳ.tɾis.te.seˈðoɾ/
   * Etimologia: De entristecer i el sufix -dor.

### Adjectiu

entristecedor m. ‎(femení entristecedora, plural masculí entristecedores, plural femení entristecedoras)
* entristidor

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tris·te·ce·dor (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre entristecedor

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De entristecer i el sufix -dor.

### Adjectiu

entristecedor m. ‎(femení entristecedora, plural masculí entristecedores, plural femení entristecedoras)
* entristidor

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tris·te·ce·dor (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre entristecedor
# envín
## Català
### Verb

envín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envinar.

#### Variants

* envino, envine, envini
# envolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫi/ balear /əɱ.voˈɫi/, /əɱ.vuˈɫi/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫi/ valencià /eɱ.voˈɫi/, /em.boˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

envolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de envolar-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: oliven, violen, voleïn, volien
# envà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈba/, balear /əɱˈva/ Occidental: nord-occidental /emˈba/ valencià /eɱˈva/, /emˈba/ Informal: nord-occidental /amˈba/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del gàl·lic *andebanno ‎(«gran banya») pels emblemes del déu cornut que tenien les cases celtes, originalment usat amb el sentit de «part sobresortint o protectora», segle XIV. Cognat de l’occità amban i del francès auvant.

### Nom

envà m. ‎(plural envans)
* Paret prima que fa de separació sense suportar cap pes.
* (zoologia) septe

#### Traduccions

* Anglès: partition $^{(en)}$
* Castellà: tabique $^{(es)}$ m.
* Francès: cloison $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PARET $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·và (2)
* Anagrames: avén, neva, nevà, vane, vena

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat
# envïi
## Català
### Verb

envïi
* Forma incorrecta de enviï.