OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# entossudir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.suˈðir.sə/ balear /ən.to.suˈðiɾ.sə/, /ən.tu.su.ðirˈsə/ Occidental: /en.to.suˈðiɾ.se/ Informal: nord-occidental /an.to.suˈðir.se/
   * Rimes: -iɾse
   * Etimologia: Del prefix en- i tossut, segle XIX.

### Verb

entossudir-se pron.
* obstinar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entossudeixo, s'entossudeix, ens entossudim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·su·dir·se (5)
* Anagrames: destronéssiu, entossudires

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entotsolar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫar.sə/ balear /ən.tot.soˈɫaɾ.sə/, /ən.tut.su.ɫərˈsə/ Occidental: /en.tot.soˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix en-, tot i sol ‎(adjectiu), segle XX.

### Verb

entotsolar-se pron.
* Quedar-se absort en pensaments interiors.
* Aïllar-se del tracte amb la gent.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entotsolo, s'entotsola, ens entotsolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: isolate oneself $^{(en)}$, withdraw $^{(en)}$
* Castellà: apartarse $^{(es)}$, aislarse $^{(es)}$
* Francès: s'éloigner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tot·so·lar·se (5)
* Anagrames: entotsolares, estontolar-se

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entrebadar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.βəˈðar.sə/ balear /ˌen.tɾə.bəˈðaɾ.sə/, /ˌen.tɾə.bə.ðərˈsə/ Occidental: /ˌen.tɾe.baˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix entre- i badar.

### Verb

entrebadar-se pron.
* Entreobrir-se, els llavis, les parpelles, les flors.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entrebado, s'entrebada, ens entrebadem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ba·dar·se (5)
* Anagrama: entrebadares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entreforcar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈkar.sə/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈkaɾ.sə/, /ˌen.tɾə.fur.kərˈsə/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De entreforc.

### Verb

entreforcar-se pron.
* bifurcar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entreforco, s'entreforca, ens entreforquem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·for·car·se (5)
* Anagrama: entreforcares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entretzenar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.d͡zəˈnar.sə/ balear /ən.tɾə.d͡zəˈnaɾ.sə/, /ən.tɾə.d͡zə.nərˈsə/ Occidental: /en.tɾe.d͡zeˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix en- i tretze. Vegeu tretze són tretze.

### Verb

entretzenar-se pron.
* (central, septentrional) obstinar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entretzeno, s'entretzena, ens entretzenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tret·ze·nar·se (5)
* Anagrama: entretzenares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# entrigar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾiˈɣar.sə/ balear /ən.tɾiˈɣaɾ.sə/, /ən.tɾi.ɣərˈsə/ Occidental: /en.tɾiˈɣaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del llatí intricāre ‎(«embolicar, embrollar»), de tricae ‎(«menudalles»). Doblet de intricar i intrigar.

### Verb

entrigar-se pron.
* (arcaisme) retardar-se, trigar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'entrigo, s'entriga, ens entriguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gar·se (4)
* Anagrames: enregistra, enregistrà, entrigares, estergiran, integrar-se, integrares, triganeres

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# envolar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫar.sə/ balear /əɱ.voˈɫaɾ.sə/, /əɱ.vu.ɫərˈsə/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫar.se/ valencià /eɱ.voˈɫaɾ.se/, /em.boˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de volar-se'n per les formes personals (se’n vola > s’envola), segle XIX.

### Verb

envolar-se pron.
* Agafar volada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'envolo, s'envola, ens envolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Amazic marroquí: ⴼⵔⴼⵔ $^{(zgh)}$ ‎(frfr)
* Anglès: take off $^{(en)}$
* Castellà: echar a volar $^{(es)}$, despegar $^{(es)}$
* Francès: s'envoler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vo·lar·se (4)
* Anagrama: envolares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enxautar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʃəwˈtar.sə/ balear /əɲ.ʃəwˈtaɾ.sə/, /əɲ.ʃəw.tərˈsə/ Occidental: /eɲ.t͡ʃawˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix en- i xautar-se.

### Verb

enxautar-se pron.
* (nord-occidental) antullar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'enxauto, s'enxauta, ens enxautem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xau·tar·se (4)
* Anagrama: enxautares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escagarrinar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɣə.riˈnar.sə/ balear /əs.kə.ɣə.riˈnaɾ.sə/, /əs.kə.ɣə.ri.nərˈsə/ Occidental: /es.ka.ɣa.riˈnaɾ.se/ Informal: nord-occidental /as.ka.ɣa.riˈnar.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es- i cagarrina.

### Verb

escagarrinar-se pron.
* Tenir diarrea.
* (figurat) Cagar-se de por, deixar-se endur per la por.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'escagarrino, s'escagarrina, ens escagarrinem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·gar·ri·nar·se (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escaquejar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒar.sə/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒaɾ.sə/, /əs.kə.kə.ʒərˈsə/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒar.se/, valencià /es.ka.keˈd͡ʒaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del castellà escaquearse ‎(literalment «dividir-se en escacs»).

### Verb

escaquejar-se pron.
* (col·loquial, castellanisme) escapolir-se, fer l'orni

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'escaquejo, s'escaqueja, ens escaquegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·que·jar·se (5)
* Anagrama: escaquejares

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# escarranxar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rəɲˈʃar.sə/ balear /əs.kə.rəɲˈʃaɾ.sə/, /əs.kə.rəɲ.ʃərˈsə/ Occidental: /es.ka.raɲˈt͡ʃaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De eixancarrar-se

### Verb

escarranxar-se pron.
* Forma alternativa de eixancarrar-se.
    «La contorba una pruïja interior, fixada a toc de baix ventre, i es mou encara, cercant un indret recollit darrere els calaixos, on potser podria orinar. Però no té temps d'escarranxar-se, perquè l’home l’ha seguida.» (Manuel de Pedrolo, Visita a la senyora Soler, 1959 inèdita fins al 2022)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'escarranxo, s'escarranxa, ens escarranxem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ran·xar·se (5)
* Anagrama: escarranxares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# esconillar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎar.sə/ balear /əs.ko.niˈʎaɾ.sə/, /əs.ku.ni.jərˈsə/ Occidental: /es.ko.niˈʎaɾ.se/ Informal: nord-occidental /as.ko.niˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es- i conill.

### Verb

esconillar-se pron.
* Fugir, amagar-se sobtadament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'esconillo, s'esconilla, ens esconillem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llar·se (5)
* Anagrames: consellaries, esconillares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# esganyar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡəˈɲar.sə/ balear /əz.ɣəˈɲaɾ.sə/, /əz.ɣə.ɲərˈsə/ Occidental: /ez.ɣaˈɲaɾ.se/ Informal: occidental /az.ɡaˈɲaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es- i ganya.

### Verb

esganyar-se pron.
* (menorquí, valencià septentrional) Forma alternativa de esgargamellar-se.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·nyar·se (4)
* Anagrama: esganyares

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esgargamellar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ balear /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/, /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ Occidental: /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ Informal: nord-occidental /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es- i gargamella.

### Verb

esgargamellar-se pron.
* Posar-se ronco a força de cridar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'esgargamello, s'esgargamella, ens esgargamellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: desgañitarse $^{(es)}$, desgañifarse $^{(es)}$, despepitarse $^{(es)}$, desgaznatarse $^{(es)}$, desgargantarse $^{(es)}$
* Francès: s'égosiller $^{(fr)}$
* Italià: sfiatarsi $^{(it)}$
* Llatí: vociferando $^{(la)}$ raucescere

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llar·se (6)
* Anagrama: esgargamellares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# esgatifinyar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲar.sə/ balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲaɾ.sə/, /əz.ɣə.ti.fi.ɲərˈsə/ Occidental: /ez.ɣa.ti.fiˈɲaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De esgatinyar i l'infix -if-.

### Verb

esgatifinyar-se pron.
* Forma emfàtica de esgatinyar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'esgatifinyo, s'esgatifinya, ens esgatifinyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ti·fi·nyar·se (6)
* Anagrama: esgatifinyares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esgatinyar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.tiˈɲar.sə/ balear /əz.ɣə.tiˈɲaɾ.sə/, /əz.ɣə.ti.ɲərˈsə/ Occidental: /ez.ɣa.tiˈɲaɾ.se/ Informal: nord-occidental /az.ɣa.tiˈɲaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es- i gatinyar-se.

### Verb

esgatinyar-se pron.
* (nord-occidental, penedesenc) Esgarrapar-se en una baralla.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'esgatinyo, s'esgatinya, ens esgatinyem

#### Sinònims

* esgatifinyar-se, esgratinyar-se, gatinyar-se

#### Traduccions

* Castellà: arañarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ti·nyar·se (5)
* Anagrama: esgatinyares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esllavissar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ʎə.βiˈsar.sə/ balear /əz.ʎə.viˈsaɾ.sə/, /əz.ʎə.vi.sərˈsə/ Occidental: nord-occidental /ez.ʎa.βiˈsar.se/ valencià /ez.ʎa.viˈsaɾ.se/, /ez.ʎa.βiˈsaɾ.se/ Informal: nord-occidental /az.ʎa.βiˈsar.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es-, llau i l'infix -iss-, segle XVIII.

### Verb

esllavissar-se pron.
* Desprendre’s una massa de terra, roques, neu, etc., lliscant pendent avall.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esllavisso, s'esllavissa, esllavissem

#### Sinònims

* solsir-se

#### Traduccions

* Anglès: crumble $^{(en)}$
* Castellà: deslizarse $^{(es)}$
* Francès: s'ébouler $^{(fr)}$
* Italià: franare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lla·vis·sar·se (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espitellar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.təˈʎar.sə/ balear /əs.pi.təˈʎaɾ.sə/, /əs.pi.tə.ʎərˈsə/ Occidental: /es.pi.teˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix es-, pit i el sufix -ell.

### Verb

espitellar-se pron.
* (mallorquí) espitregar-se

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llar·se (5)
* Anagrama: espitellares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llambrenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəmˈbɾɛŋ/ balear /ʎəmˈbɾəŋk/, /ʎəmˈbɾɛŋk/ Occidental: nord-occidental /ʎamˈbɾeŋ/ valencià /ʎamˈbɾeŋk/, /ʎamˈbɾeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: Probablement de llambreig i el sufix -enc, «llambrejat, que llambreja».

### Adjectiu

llambrenc m. ‎(femení llambrenca, plural masculí llambrencs, plural femení llambrenques)
* Que té un estat d'ànim amb bona predisposició.
* De moviments àgils.

#### Sinònims

* eixerit

#### Traduccions

* Anglès: ginger $^{(en)}$
* Castellà: espabilado $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llam·brenc (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DECat
# garnar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡərˈna/ Occidental: nord-occidental /ɡarˈna/ valencià /ɡaɾˈnaɾ/, /ɡaɾˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

garnar trans.
* (col·loquial menorquí, mallorquí) Forma alternativa de agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·nar (2)
* Anagrama: granar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# gaspar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /gəsˈpar.sə/, occidental /gasˈpaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Relacionat amb caspa.

### Verb

gaspar-se pron.
* Espeuar-se, un animal cansar-se els peus.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em gaspo, es gaspa, ens gaspem

#### Traduccions

* Castellà: despear-se $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gas·par·se (3)
* Anagrama: gaspares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# gatinyar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.tiˈɲar.sə/ balear /ɡə.tiˈɲaɾ.sə/, /ɡə.ti.ɲərˈsə/ Occidental: /ɡa.tiˈɲaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De gat i l'infix -iny-.

### Verb

gatinyar-se pron.
* (mallorquí, menorquí, valencià) esgatinyar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ga·ti·nyar·se (4)
* Anagrames: esgatinyar, esgratinya, esgratinyà, gatinyares

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# gaubar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /gəwˈβar.sə/, occidental /gawˈβaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Derivat de gabar.

### Verb

gaubar-se pron.
* Alegrar-se molt de quelcom.
* Vanar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em gaubo, es gauba, ens gaubem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gau·bar·se (3)
* Anagrames: aburgesa, aburgesà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# haure-se-les
## Català
### Verb

haure-se-les
* tenir-se-les

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: me les hac, se les hau, ens les havem

### Miscel·lània

* Síl·labes: hau·re·se·les (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# haver-se-les
## Català
### Verb

haver-se-les
* tenir-se-les

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·ver·se·les (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# heure-se-les
## Català
### Verb

heure-se-les
* tenir-se-les

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: me les hec, se les heu, ens les havem

### Miscel·lània

* Síl·labes: heu·re·se·les (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# immiscir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.miˈsir.sə/ balear /im.misˈsiɾ.sə/, /im.mis.sirˈsə/ Occidental: /im.miˈsiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse
   * Etimologia: Del llatí immiscēre, format pel prefix in- ‎(«a dins») i el verb mĭscēre ‎(«barrejar»), segle XV.

### Verb

immiscir-se pron.
* Involucrar-se en una qüestió aliena sense haver estat demanat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'immisceixo, s'immisceix, ens immiscim

#### Variants

* immiscuir-se

#### Traduccions

* Anglès: interfere $^{(en)}$, meddle $^{(en)}$, interlope $^{(en)}$
* Castellà: inmiscuirse $^{(es)}$, entrometerse $^{(es)}$
* Francès: s'immiscer $^{(fr)}$
* Italià: immischiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mis·cir·se (4)
* Anagrama: immiscires

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# indigestar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.di.ʒəsˈtar.sə/, occidental /in.di.d͡ʒesˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De indigest.

### Verb

indigestar-se pron.
* No fer-se bé la digestió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'indigesto, s'indigesta, ens indigestem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: to cause indigestion $^{(en)}$
* Castellà: indigestarse $^{(es)}$
* Italià: fare indigestione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tar·se (5)
* Anagrama: indigestares

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# insolentar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.su.ɫənˈtar.sə/, occidental /in.so.ɫenˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Derivat de insolent.

### Verb

insolentar-se pron.
* Actuar insolentment.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'insolento, s'insolenta, ens insolentem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: to be insolent $^{(en)}$
* Castellà: insolentarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·len·tar·se (5)
* Anagrama: insolentares

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# inveterar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.təˈɾar.sə/, balear /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ Occidental: /im.be.teˈɾaɾ.se/, /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del llatí inveterare ‎(«fer-se veterà, vetust»).

### Verb

inveterar-se pron.
* Envellir-se, fer-se una cosa antiga o vella.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'invetero, s'invetera, ens inveterem

#### Traduccions

* Castellà: inveterarse $^{(es)}$
* Francès: s'invétérer $^{(fr)}$
* Italià: inveterare $^{(it)}$, invecchiare $^{(it)}$
* Llatí: inveterascere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ve·te·rar·se (5)
* Anagrames: enretiraves, inveterares

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# irèixer-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈrɛ.ʃər.sə/, occidental /iˈɾej.ʃeɾ.se/
   * Etimologia: Del llatí īrascī.

### Verb

irèixer-se pron.
* (antic) Aïrar-se, enutjar-se, enrabiar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'ireixo, s'ireix, ens ireixem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* aïrar
* iràixer, variant antiga
* irascir-se, arcaisme

#### Traduccions

* Castellà: airarse $^{(es)}$
* Francès: se fâcher $^{(fr)}$, courroucer $^{(fr)}$
* Italià: irarsi $^{(it)}$, adirarsi $^{(it)}$
* Llatí: irasci $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·rèi·xer·se (4)
* Anagrames: ireixeres, reeixires

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# jartar-se
## Català

   * Pronúncia: (no adaptat) oriental /xarˈtar.sə/, occidental /xaɾˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del castellà andalús jartar, variant de hartar, per l’expressió jartarse de reír ‎(literalment «fer-se un tip de riure»).

### Verb

jartar-se intr., pron.
* (argot juvenil) Riure molt.
    Quan el vaig veure disfressat de pallasso em vaig jartar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em jarto, es jarta, ens jartem

#### Traduccions

* Castellà: jartarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: jar·tar·se (3)
* Anagrama: jartares

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Com Ho Diria sobre jartar-se
# jugar-se-la
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒuˈɣar.sə.ɫə/, occidental /d͡ʒuˈɣaɾ.se.ɫa/

### Verb

jugar-se-la intr. pron.
* arriscar
    «En Piotr se la va jugar per salvar la dona i la criatura. No podia concebre la Rasia embarassada i deportada.» (Jaume Parareda Franch, L’andana, 2022)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: me la jugo, se la juga, ens la juguem

#### Falsos amics

* Castellà: jugársela ‎(«jugar-la a algú, jugar-li-la, fer-li una mala jugada»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·gar·se·la (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF, Optimot
# llufar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈfar.sə/ balear /ʎuˈfaɾ.sə/, /ʎu.fərˈsə/ Occidental: /ʎuˈfaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De llufa, segle XVII.

### Verb

llufar-se pron.
* Fer-se llufes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em llufo, es llufa, ens llufem

#### Traduccions

* Anglès: fart $^{(en)}$
* Castellà: ventosear $^{(es)}$, follarse $^{(es)}$
* Francès: vesser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·far·se (3)
* Anagrames: esfullar, llufares

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# malfiar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.fiˈar.sə/ balear /ˌmaɫ.fiˈaɾ.sə/, /ˌmaɫ.fi.ərˈsə/ Occidental: /ˌmaɫ.fiˈaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix mal- i fiar-se.

### Verb

malfiar-se pron.
* No fiar-se, desconfiar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em malfio, es malfia, ens malfiem

#### Traduccions

* Castellà: desconfiar $^{(es)}$
* Occità: mesfisar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·fi·ar·se (4)
* Anagrama: malfiares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# malfixar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.fikˈsar.sə/ balear /ˌmaɫ.fikˈsaɾ.sə/, /ˌmaɫ.fik.sərˈsə/ Occidental: /ˌmaɫ.fikˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix mal- i fixar-se.

### Verb

malfixar-se pron.
* Fixar-se malament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em malfixo, es malfixa, ens malfixem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·fi·xar·se (4)
* Anagrama: malfixares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# migrolar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɣɾuˈɫar.sə/ balear /mi.ɣɾoˈɫaɾ.sə/, /mi.ɣɾu.ɫərˈsə/ Occidental: /mi.ɣɾoˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De migrar i l'infix -ol-.

### Verb

migrolar-se pron.
* Forma emfàtica de migrar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em migrolo, es migrola, ens migrolem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·gro·lar·se (4)
* Anagrames: migrolares, morralegis

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mofar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈfar.sə/ balear /moˈfaɾ.sə/, /mu.fərˈsə/ Occidental: /moˈfaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De mofa.

### Verb

mofar-se pron.
* Fer mofa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em mofo, es mofa, ens mofem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: taunt $^{(en)}$, make fun of $^{(en)}$
* Castellà: mofarse $^{(es)}$
* Francès: se moquer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·far·se (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefmors)
* Anagrames: àmfores, amorfes, mofares, semàfor

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# morfir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /murˈfir.sə/ balear /moɾˈfiɾ.sə/, /mur.firˈsə/ Occidental: /moɾˈfiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse
   * Etimologia: Incerta, aparentment relacionat amb el francès antic morfir ‎(«pansir») i l’italià morfire ‎(«menjar»), potser d’un gòtic *murfen ‎(«rossegar»).

### Verb

morfir-se pron.
* Pansir-se una cosa quan és masegada o assonada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em morfeixo, es morfeix, ens morfim

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fir·se (3)
* Anagrames: morfires, reformis, sofrirem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# mullerar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ʎəˈɾar.sə/ balear /mu.ʎəˈɾaɾ.sə/, /mu.jə.ɾərˈsə/ Occidental: /mu.ʎeˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De muller.

### Verb

mullerar-se pron.
* Forma alternativa de amullerar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em mullero, es mullera, ens mullerem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·lle·rar·se (4)
* Anagrames: mullerares, remullares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC