OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# instituiguéssem
## Català
### Verb

instituiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instituir.
# instituiguérem
## Català
### Verb

instituiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de instituir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instituir.
# instituir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ins.ti.tuˈi/ Occidental: nord-occidental /ins.ti.tuˈi/ valencià /ins.ti.tuˈiɾ/, /ins.ti.tuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: instituí
   * Etimologia: Del llatí instituere, segle XIII.

### Verb

instituir trans.
* Sinònim de fundar ‎(«establir de nou»).
* Sinònim de instruir ‎(«formalitzar un procés»).
* Sinònim de instaurar ‎(«determinar un tractament»).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: institueixo, institueix, instituïm

#### Derivats

* instituïble
* instituïdor

#### Relacionats

* institució, institut

#### Traduccions

* Anglès: institute $^{(en)}$
* Castellà: instituir $^{(es)}$
* Francès: instituer $^{(fr)}$
* Italià: instituire $^{(it)}$
* Llatí: instituere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·tu·ir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tiˈtwiɾ/, meridional \i(ŋ)h.tiˈtwiɾ\
       Americà: alt /ins.t(i)ˈtwiɾ/, baix \i(ŋ)h.tiˈtwiɾ\, austral /i(n)h.tiˈtwiɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí instituere.

### Verb

instituir trans. ‎(present instituyo, passat instituí, futur instituiré)
* instituir

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·tuir (3)
# injectí
## Català
### Verb

injectí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de injectar.
# injerto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxeɾ.to\, meridional \iŋˈheɾ.to\
       Americà: alt \iŋˈxeɾ.t(o)\, baix \iŋˈheɾ.to\, austral \iŋˈxeɾ.to\
   * Rimes: -eɾto
   * Etimologia: Del llatí insertus ‎(«inserit»).

### Nom

injerto m. ‎(plural injertos)
* empelt

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·jer·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (eijnort)
# injerí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾi\, meridional \iŋ.heˈɾi\
       Americà: alt \iŋ.x(e)ˈɾi\, baix \iŋ.heˈɾi\, austral \iŋ.xeˈɾi\
   * Rimes: -i

### Verb

injerí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb injerir
# injerencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾen.θja\, meridional \iŋ.heˈɾeŋ.θja\
       Americà: alt \iŋ.x(e)ˈɾen.sja\, baix \iŋ.heˈɾeŋ.sja\, austral \iŋ.xeˈɾen.sja\
   * Rimes: -enθja
   * Etimologia: De injerirse.

### Nom

injerencia f. ‎(plural injerencias)
* ingerència

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·je·ren·cia (4)
# injerir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾiɾ\, meridional \iŋ.heˈɾiɾ\
       Americà: alt \iŋ.x(e)ˈɾiɾ\, baix \iŋ.heˈɾiɾ\, austral \iŋ.xeˈɾiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí inserere.

### Verb

injerir trans., pron. ‎(pronominal injerirse, present injiero, passat injerí, futur injeriré)
* empeltar
* inserir
* (pronominal) ingerir-se

#### Sinònims

* (empeltar) injertar
* (inserir, incloure) inserir, insertar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·je·rir (3)
# injertos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxeɾ.tos\, meridional \iŋˈheɾ.toh\
       Americà: alt \iŋˈxeɾ.t(o)s\, baix \iŋˈheɾ.toh\, austral \iŋˈxeɾ.tos\
   * Rimes: -eɾtos

### Nom

injertos m. pl.
* forma plural de injerto
# injectéssiu
## Català
### Verb

injectéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injerencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾen.θjas\, meridional \iŋ.heˈɾeŋ.θjah\
       Americà: alt \iŋ.xeˈɾen.s(ja)s\, baix \iŋ.heˈɾeŋ.sjah\, austral \iŋ.xeˈɾen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

injerencias f. pl.
* forma plural de injerencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·je·ren·cias (4)
# injerirse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈɾiɾ.se\, meridional \iŋ.heˈɾiɾ.se\
       Americà: alt \iŋ.xeˈɾiɾ.s(e)\, baix \iŋ.heˈɾiɾ.se\, austral \iŋ.xeˈɾiɾ.se\
   * Rimes: -iɾse

### Verb

injerirse trans., pron. ‎(present me injiero, passat me injerí, futur me injeriré)
* forma pronominal de injerir
# injeriré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xe.ɾiˈɾe\, meridional \iŋ.he.ɾiˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.x(e).ɾiˈɾe\, baix \iŋ.he.ɾiˈɾe\, austral \iŋ.xe.ɾiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

injeriré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb injerir
# interpretaré
## Català
### Verb

interpretaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de interpretar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.pɾe.taˈɾe/, meridional \iŋ.teɾ.pɾe.taˈɾe\
       Americà: alt /in.teɾ.pɾe.t(a)ˈɾe/, baix \iŋ.teɾ.pɾe.taˈɾe\, austral /in.teɾ.pɾe.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

interpretaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb interpretar
# interpretaríeu
## Català
### Verb

interpretaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interpretar.
# interpretassis
## Català
### Verb

interpretassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpretaríveu
## Català
### Verb

interpretaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interpretar.
# interpretasses
## Català
### Verb

interpretasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpretassin
## Català
### Verb

interpretassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpretassen
## Català
### Verb

interpretassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# iridodialyses
## Anglès
### Nom

iridodialyses
* forma plural de iridodialysis
# iridotases
## Anglès
### Nom

iridotases
* forma plural de iridotasis
# iridizing
## Anglès
### Verb

iridizing
* gerundi de iridize
# iridotasis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix irido- i el sufix -tasis.

### Nom

iridotasis ‎(plural iridotases)
* iridòtasi

### Vegeu també

* iridotasis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# iridum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.rɪ.dʊm/

### Nom

iridum
* genitiu plural de iris
# irien
## Català
### Verb

irien
* (septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anar.
# iries
## Català
### Verb

iries
* (septentrional) Segona persona del singular (tu) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·es (3)
* Anagrama: irise
# iridodialysis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix irido- i dialysis.

### Nom

iridodialysis ‎(comptable i incomptable, plural iridodialyses)
* iridodiàlisi

### Vegeu també

* iridodialysis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# iridotomies
## Anglès
### Nom

iridotomies
* forma plural de iridotomy
# iridotomy
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix irido- i el sufix -tomy.

### Nom

iridotomy ‎(plural iridotomies)
* iridotomia

### Vegeu també

* iridotomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# instrumentalitzàsseu
## Català
### Verb

instrumentalitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzés
## Català
### Verb

instrumentalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàveu
## Català
### Verb

instrumentalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de instrumentalitzar.
# instrumentalitzéssim
## Català
### Verb

instrumentalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàssem
## Català
### Verb

instrumentalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàssim
## Català
### Verb

instrumentalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàssiu
## Català
### Verb

instrumentalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzéssem
## Català
### Verb

instrumentalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzésseu
## Català
### Verb

instrumentalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# intentéssim
## Català
### Verb

intentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
# intentí
## Català
### Verb

intentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intentar.
# inter
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃ˈtɛʁ/

### Nom

inter m. f. ‎(plural inters)
* (futbol, hoquei sobre herba) interior

#### Sinònims

* intérieur

### Vegeu també

* inter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentés
## Català
### Verb

intentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·tés (3)
* Anagrama: tinentes
# inter nos
## Llatí

   * Etimologia: Literalment «entre nosaltres».

### Adverbi

inter nos
* en confiança, en privat
# intenté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.tenˈte/, meridional \iŋ.teŋˈte\
       Americà: alt /in.t(e)nˈte/, baix \iŋ.teŋˈte\, austral /in.tenˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

intenté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb intentar
# intentésseu
## Català
### Verb

intentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
# intentéssiu
## Català
### Verb

intentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
# intentéssem
## Català
### Verb

intentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intentar.
# inflamàs
## Català
### Verb

inflamàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamàsseu
## Català
### Verb

inflamàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamàssim
## Català
### Verb

inflamàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamà
## Català
### Verb

inflamà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·mà (3)
* Anagrama: aflamin
# inflamàrem
## Català
### Verb

inflamàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inflamar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamàssem
## Català
### Verb

inflamàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·màs·sem (4)
* Anagrama: malfamessin
# inflamàieu
## Català
### Verb

inflamàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inflamar.
# inflamàreu
## Català
### Verb

inflamàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inflamar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamàssiu
## Català
### Verb

inflamàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# irrigariva
## Català
### Verb

irrigariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de irrigar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irrigar.
# irrigareu
## Català
### Verb

irrigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de irrigar.
# irrigarives
## Català
### Verb

irrigarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de irrigar.
# irrigaria
## Català
### Verb

irrigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de irrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irrigar.
# irrigaries
## Català
### Verb

irrigaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de irrigar.
# irrigarien
## Català
### Verb

irrigarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de irrigar.
# irrigariven
## Català
### Verb

irrigariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de irrigar.
# irrigaren
## Català
### Verb

irrigaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de irrigar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigares
## Català
### Verb

irrigares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de irrigar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# insubordineguessen
## Català
### Verb

insubordineguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordineguéssom
## Català
### Verb

insubordineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordines
## Català
### Verb

insubordines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de insubordinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinessa
## Català
### Verb

insubordinessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordineguesses
## Català
### Verb

insubordineguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinegués
## Català
### Verb

insubordinegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordineguéssou
## Català
### Verb

insubordineguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinegueu
## Català
### Verb

insubordinegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinen
## Català
### Verb

insubordinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insubordinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insubordinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insubordinar.
# irlandano
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lanˈda.no/
   * Etimologia: De Irlando i el sufix -ano.

### Nom

irlandano ‎(acusatiu irlandanon, plural irlandanoj, plural acusatiu irlandanojn)
* irlandès

#### Derivats

* irlandaniĉo
* irlandanino
# irlandesas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iɾ.lanˈde.sas/, meridional \iɾ.laŋˈde.sah\
       Americà: alt /iɾ.lanˈde.s(a)s/, baix \iɾ.laŋˈde.sah\, austral /iɾ.lanˈde.sas/
   * Rimes: -esas

### Adjectiu

irlandesas f. pl.
* forma plural de irlandesa

### Nom

irlandesas f. pl.
* forma plural de irlandesa
# irlandaniĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lan.daˈni.t͡ʃojn/

### Nom

irlandaniĉojn
* acusatiu plural de irlandaniĉo
# irlandanoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lanˈda.noj/

### Nom

irlandanoj
* forma plural de irlandano
# irlandanon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lanˈda.non/

### Nom

irlandanon
* acusatiu de irlandano
# irlandanojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lanˈda.nojn/

### Nom

irlandanojn
* acusatiu plural de irlandano
# irlandeses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ir.ɫənˈdɛ.zəs/, occidental /iɾ.ɫanˈde.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Adjectiu

irlandeses f. pl.
* Forma plural de irlandesa.

### Nom

irlandeses f. pl.
* Forma plural de irlandesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·lan·de·ses (4)
* Anagrama: liderassen

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iɾ.lanˈde.ses/, meridional \iɾ.laŋˈde.seh\
       Americà: alt /iɾ.lanˈde.s(e)s/, baix \iɾ.laŋˈde.seh\, austral /iɾ.lanˈde.ses/
   * Rimes: -eses

### Adjectiu

irlandeses m. pl.
* forma plural de irlandés

### Nom

irlandeses m. pl.
* forma plural de irlandés
# irlandaniĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ir.lan.daˈni.t͡ʃon/

### Nom

irlandaniĉon
* acusatiu de irlandaniĉo
# intrínseca
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾin.sə.kə/, occidental /inˈtɾin.se.ka/

### Adjectiu

intrínseca f. ‎(plural intrínseques)
* Forma femenina de intrínsec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·ca (4)
* Anagrama: incinerats

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈtɾin.se.ka/, meridional \iŋˈtɾiŋ.se.ka\
       Americà: alt /inˈt͡sin.s(e).ka/, baix \iŋˈtɾiŋ.se.ka\, austral /inˈtɾin.se.ka/
   * Rimes: -inseka

### Adjectiu

intrínseca f. ‎(plural intrínsecas)
* forma femenina de intrínseco

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·ca (4)
* Anagrames: cristianen, estricnina, intricasen, intrincase
# intríngulis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \inˈtɾiŋ.ɡu.lis\, meridional \iŋˈtɾiŋ.ɡu.lih\
       Americà: alt \inˈt͡siŋ.ɡu.l(i)s\, baix \iŋˈtɾiŋ.ɡu.lih\, austral \inˈtɾiŋ.ɡu.lis\
   * Rimes: -inɡulis
   * Etimologia: D'origen incert

### Nom

intríngulis m. ‎(plural invariable)
* entrellat
* complicació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·gu·lis (4)
# intrínseques
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾin.sə.kəs/, occidental /inˈtɾin.se.kes/

### Adjectiu

intrínseques f. pl.
* Forma plural de intrínseca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·ques (4)
* Anagrama: intriquessen
# intrépidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \inˌtɾe.pi.ðaˈmen.te\, meridional \iŋˌtɾe.pi.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /inˌt͡se.pi.daˈmen.t(e)/, baix \iŋˌtɾe.pi.ðaˈmen.te\, austral \inˌtɾe.pi.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De intrépido i el sufix -mente.

### Adverbi

intrépidamente
* intrèpidament, estrènuament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tré·pi·da·men·te (6)
# intrínseco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈtɾin.se.ko/, meridional \iŋˈtɾiŋ.se.ko\
       Americà: alt /inˈt͡sin.s(e).ko/, baix \iŋˈtɾiŋ.se.ko\, austral /inˈtɾin.se.ko/
   * Rimes: -inseko
   * Etimologia: Del llatí intrinsĕcus.

### Adjectiu

intrínseco m. ‎(femení intrínseca, plural masculí intrínsecos, plural femení intrínsecas)
* intrínsec

#### Antònims

* extrínseco

#### Derivats

* intrínsecamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre intrínseco
# intrínsecamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˌtɾin.se.kaˈmen.te/, meridional \iŋˌtɾiŋ.se.kaˈmen.te\
       Americà: alt /inˌt͡sin.s(e).kaˈmen.te/, baix \iŋˌtɾiŋ.se.kaˈmen.te\, austral /inˌtɾin.se.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De intrínseca i el sufix -mente.

### Adverbi

intrínsecamente
* intrínsecament

#### Antònims

* extrínsecamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·ca·men·te (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre intrínsecamente
# intrínsecas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈtɾin.se.kas/, meridional \iŋˈtɾiŋ.se.kah\
       Americà: alt /inˈt͡sin.se.k(a)s/, baix \iŋˈtɾiŋ.se.kah\, austral /inˈtɾin.se.kas/
   * Rimes: -insekas

### Adjectiu

intrínsecas f. pl.
* forma plural de intrínseca

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·cas (4)
* Anagrames: estricninas, intrincases
# intrínsecos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈtɾin.se.kos/, meridional \iŋˈtɾiŋ.se.koh\
       Americà: alt /inˈt͡sin.se.k(o)s/, baix \iŋˈtɾiŋ.se.koh\, austral /inˈtɾin.se.kos/
   * Rimes: -insekos

### Adjectiu

intrínsecos m. pl.
* forma plural de intrínseco

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·trín·se·cos (4)
# innoví
## Català
### Verb

innoví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·ví (3)
* Anagrama: vionin
# inoblidable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nu.βɫiˈðab.bɫə/, /i.nu.βɫiˈða.βɫə/ balear /i.no.bɫiˈðab.bɫə/, /i.nu.bɫiˈðab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /i.no.βɫiˈðab.bɫe/, /i.no.βɫiˈða.βɫe/ valencià /i.no.bɫiˈða.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del prefix in- i oblidable.

### Adjectiu

inoblidable inv. ‎(plural inoblidables)
* Que no es pot oblidar.

#### Traduccions

* Anglès: unforgettable $^{(en)}$
* Castellà: inolvidable $^{(es)}$
* Gallec: inesquecible $^{(gl)}$, inesquecíbel $^{(gl)}$
* Polonès: niezapomniany $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·bli·da·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# innéismes
## Francès

   * Pronúncia: /i.neˈism/

### Nom

innéismes m. pl.
* forma plural de innéisme
# innéisme
## Francès

   * Pronúncia: /i.neˈism/

### Nom

innéisme m. ‎(plural innéismes)
* innatisme

### Vegeu també

* innéisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inoblidables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nu.βɫiˈðab.bɫəs/, /i.nu.βɫiˈða.βɫəs/ balear /i.no.bɫiˈðab.bɫəs/, /i.nu.bɫiˈðab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /i.no.βɫiˈðab.bɫes/, /i.no.βɫiˈða.βɫes/ valencià /i.no.bɫiˈða.bɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

inoblidables inv. pl.
* Forma plural de inoblidable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·bli·da·bles (5)
# inocente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.noˈθen.te/, meridional \i.noˈθeŋ.te\
       Americà: alt /i.n(o)ˈsen.te/, baix \i.noˈseŋ.te\, austral /i.noˈsen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí innocens.

### Adjectiu

inocente inv. ‎(plural inocentes)
* innocent

#### Relacionats

* inocencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·cen·te (4)
* Anagrames: contiene, nociente

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre inocente
# inocentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.noˈθen.tes/, meridional \i.noˈθeŋ.teh\
       Americà: alt /i.noˈsen.t(e)s/, baix \i.noˈseŋ.teh\, austral /i.noˈsen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

inocentes inv. pl.
* forma plural de inocente: innocents
# innovéssiu
## Català
### Verb

innovéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# intensitati
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tiː/

### Nom

intensitātī
* datiu singular de intensitās
# intensitatibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tɪ.bʊs/

### Nom

intensitātibus
* datiu plural de intensitās
* ablatiu plural de intensitās
# intensitate
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tɛ/

### Nom

intensitāte
* ablatiu singular de intensitās
# intensitates
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.teːs/

### Nom

intensitātēs
* nominatiu plural de intensitās
* vocatiu plural de intensitās
* acusatiu plural de intensitās
# intensitatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛn.sɪˈtaː.tʊm/

### Nom

intensitātum
* genitiu plural de intensitās