OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acotassin
## Català
### Verb

acotassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tas·sin (4)
* Anagrama: associant
# acotats
## Català
### Verb

acotats
* Participi masculí plural del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tats (3)
* Anagrama: acostat
# accetterai
## Italià
### Verb

accetterai
* segona persona singular (tu) del futur de accettare
# accetterebbero
## Italià
### Verb

accetterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de accettare
# accetterei
## Italià
### Verb

accetterei
* primera persona singular (io) del condicional de accettare
# accetterebbe
## Italià
### Verb

accetterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de accettare
# accetteremmo
## Italià
### Verb

accetteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de accettare
# accettavano
## Italià
### Verb

accettavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# accettavi
## Italià
### Verb

accettavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# accettavo
## Italià
### Verb

accettavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# accetteranno
## Italià
### Verb

accetteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de accettare
# accettavate
## Italià
### Verb

accettavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# acupuncturile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

acupuncturile
* nominatiu i acusatiu definit plural de acupunctură
# acupuncturilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

acupuncturilor
* genitiu i datiu definit plural de acupunctură
* vocatiu plural de acupunctură
# acupunctură
## Romanès
### Nom

acupunctură f. ‎(plural acupuncturi)
* acupuntura

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | acupunctură | acupunctura | (niște) | acupuncturi | acupuncturile |
| Genitiu-datiu | (unei) | acupuncturi | acupuncturii | (unor) | acupuncturi | acupuncturilor |
| Vocatiu | | acupunctură, acupuncturo | acupunctură, acupuncturo | | acupuncturilor | acupuncturilor |
# acupunctura
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

acupunctura
* nominatiu i acusatiu definit singular de acupunctură
# acupuncturo
## Romanès
### Nom

acupuncturo
* vocatiu singular de acupunctură
# acupuntura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.punˈtu.ɾə/, occidental /a.ku.punˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del llatí acus ‎(«agulla») i pūnctūra ‎(«puntura»), de pūnctus ‎(«puntada, punxada»).

### Nom

acupuntura f. ‎(plural acupuntures)
* Inserció d’agulles usada com a remei.

#### Traduccions

* Alemany:Akupunktur $^{(de)}$ f.
* Anglès: acupuncture $^{(en)}$
* Basc: akupuntura $^{(eu)}$
* Castellà: acupuntura $^{(es)}$ f.
* Esperanto: akupunkturo $^{(eo)}$
* Francès: acupuncture $^{(fr)}$ f.
* Gallec: acupuntura $^{(gl)}$ f.
* Italià: agopuntura $^{(it)}$ f.
* Portuguès: acupuntura $^{(pt)}$ f.
* Romanès: acupunctură $^{(ro)}$ f.
* Suec: akupunktur $^{(sv)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·pun·tu·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ku.punˈtu.ɾa/, meridional \a.ku.puŋˈtu.ɾa\
       Americà: alt /a.ku.p(u)nˈtu.ɾa/, baix \a.ku.puŋˈtu.ɾa\, austral /a.ku.punˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Nom

acupuntura f. ‎(plural acupunturas)
* acupuntura

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·pun·tu·ra (5)

## Gallec
### Nom

acupuntura f. ‎(plural acupunturas)
* acupuntura
# acupunctures
## Anglès
### Nom

acupunctures
* forma plural de acupuncture

## Francès

   * Pronúncia: /a.ky.pɔ̃kˈtyʁ/

### Nom

acupunctures f. pl.
* forma plural de acupuncture
# acupuncturi
## Romanès
### Nom

acupuncturi
* forma plural de acupunctură
* genitiu i datiu indefinit singular de acupunctură
# acupuncture
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæ.kju.ˌpʌŋk.t͡ʃɝ/ àudio (EUA)

### Nom

acupuncture ‎(plural acupunctures)
* acupuntura

## Francès

   * Pronúncia: /a.ky.pɔ̃kˈtyʁ/

### Nom

acupuncture f. ‎(plural acupunctures)
* acupuntura
# acupuncturii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

acupuncturii
* genitiu i datiu definit singular de acupunctură
# acotiau
## Català
### Verb

acotiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acotiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·au (4)
* Anagrama: autoica
# acotiaven
## Català
### Verb

acotiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acotiar.
# acotien
## Català
### Verb

acotien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acotiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acotiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·en (4)
* Heterograma de 7 lletres (aceinot)
* Anagrames: aciento, atenció, coetani, coetina, tocaien
# acotiessen
## Català
### Verb

acotiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.
# acotiaves
## Català
### Verb

acotiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acotiar.
# acotie
## Català
### Verb

acotie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acotiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acotiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acotiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·e (4)
* Heterograma de 6 lletres (aceiot)
* Anagrama: aceitó
# acoties
## Català
### Verb

acoties
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acotiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·es (4)
* Heterograma de 7 lletres (aceiost)
* Anagrames: estació, estoica, tocaies
# acotiava
## Català
### Verb

acotiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acotiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acotiar.
# acotiem
## Català
### Verb

acotiem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acotiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acotiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·em (4)
* Heterograma de 7 lletres (aceimot)
* Anagrama: tocàiem
# admireguessa
## Català
### Verb

admireguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.
# admireguessen
## Català
### Verb

admireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·re·gues·sen (5)
* Anagrama: desmenugaries
# admiregueu
## Català
### Verb

admiregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb admirar.
# admireguéssom
## Català
### Verb

admireguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·re·gués·som (5)
* Anagrama: adormiguéssem
# admireguéssou
## Català
### Verb

admireguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·re·gués·sou (5)
* Anagrama: adormiguésseu
# admireguem
## Català
### Verb

admireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb admirar.
# admiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmi.ɾən/, occidental /adˈmi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

admiren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de admirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb admirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimnr)
* Anagrames: dinarem, dinàrem, enardim, mariden, mediran, midaren
# admireguesses
## Català
### Verb

admireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.
# admiregués
## Català
### Verb

admiregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.
# admirem
## Català
### Verb

admirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de admirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb admirar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rem (3)
* Anagrames: maridem, midarem, midàrem
# acreditar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kɾə.ðiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.kɾe.ðiˈta/ valencià /a.kɾe.ðiˈtaɾ/, /a.kɾe.ðiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acredità
   * Etimologia: Del prefix a- i crèdit, segle XVII.

### Verb

acreditar trans., pron. ‎(pronominal acreditar-se)
* Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
* Donar proves de la certesa d'alguna cosa.
* Atènyer, tenir guanyat o merescut.
* (pronominal) Adquirir crèdit o reputació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acredito, acredita, acreditem

#### Derivats

* acreditació
* desacreditar

#### Traduccions

* Alemany: akkreditieren $^{(de)}$
* Anglès: accredit $^{(en)}$
* Castellà: acreditar $^{(es)}$
* Esperanto: akrediti $^{(eo)}$
* Francès: accréditer $^{(fr)}$
* Italià: accreditare $^{(it)}$
* Llatí: commendare $^{(la)}$
* Occità: acreditar $^{(oc)}$
* Anglès: accredit $^{(en)}$
* Castellà: acreditar $^{(es)}$
* Francès: prouver $^{(fr)}$
* Italià: dimostrare $^{(it)}$
* Llatí: approvare $^{(la)}$
* Occità: acreditar $^{(oc)}$
* Castellà: devengar $^{(es)}$
* Francès: mériter $^{(fr)}$
* Llatí: merere $^{(la)}$
* Castellà: acreditar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·di·tar (4)
* Anagrama: erradicat

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.kɾe.ðiˈtaɾ\
       Americà: alt /a.k(ɾe).diˈtaɾ/, baix \a.kɾe.ðiˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acreditar trans., pron. ‎(pronominal acreditarse, present acredito, passat acredité, futur acreditaré)
* acreditar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·di·tar (4)

## Occità

   * Pronúncia: /a.kɾe.ðiˈta/

### Verb

acreditar
* acreditar
# acreditaran
## Català
### Verb

acreditaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acreditar.
# acreditam
## Català
### Verb

acreditam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acreditar.
# acreditara
## Català
### Verb

acreditara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditaren
## Català
### Verb

acreditaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acreditar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

acreditarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de acreditare
# acreditar-se
## Català
### Verb

acreditar-se
* Forma pronominal de acreditar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acredito, s'acredita, ens acreditem

### Miscel·lània

* Anagrama: acreditares
# acreditare
## Romanès
### Nom

acreditare f. ‎(plural acreditări)
* acreditació

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | acreditare | acreditarea | (niște) | acreditări | acreditările |
| Genitiu-datiu | (unei) | acreditări | acreditării | (unor) | acreditări | acreditărilor |
| Vocatiu | | acreditare | acreditare | | acreditări | acreditări |
# aclameirien
## Català
### Verb

aclameirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclameir.
# aclameiran
## Català
### Verb

aclameiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·i·ran (5)
* Anagrames: aclamarien, encalimarà
# aclameiria
## Català
### Verb

aclameiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclameir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclameir.
# aclameiràs
## Català
### Verb

aclameiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·i·ràs (5)
* Anagrames: aclamaries, almescaria
# aclameiries
## Català
### Verb

aclameiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclameir.
# aclameiré
## Català
### Verb

aclameiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aclameir.
# aclameireu
## Català
### Verb

aclameireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclameir.
# aclameirà
## Català
### Verb

aclameirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·i·rà (5)
* Anagrama: acalaríem
# afegisquen
## Català
### Verb

afegisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afegir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·gis·quen (4)
* Anagrama: afegesquin
# afegisses
## Català
### Verb

afegisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegissi
## Català
### Verb

afegissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈʒi.sis/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒi.sis/, valencià /a.feˈd͡ʒi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

afegissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈʒi.sin/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒi.sin/, valencià /a.feˈd͡ʒi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

afegissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegisques
## Català
### Verb

afegisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·gis·ques (4)
* Anagrama: afegesquis
# afegisqueu
## Català
### Verb

afegisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegissen
## Català
### Verb

afegissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# acromatitzaren
## Català
### Verb

acromatitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acromatitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzares
## Català
### Verb

acromatitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acromatitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acromatitzar.
# acromatitzareu
## Català
### Verb

acromatitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acromatitzar.
# acromatitzaries
## Català
### Verb

acromatitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acromatitzar.
# acromatitzarà
## Català
### Verb

acromatitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acromatitzar.
# acromatitzaria
## Català
### Verb

acromatitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acromatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acromatitzar.
# acromatitzarien
## Català
### Verb

acromatitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acromatitzar.
# acromatitzaràs
## Català
### Verb

acromatitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acromatitzar.
# acromatitzaré
## Català
### Verb

acromatitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acromatitzar.
# adoleszentzietatik
## Basc
### Nom

adoleszentzietatik
* ablatiu definit plural de adoleszentzia
# adoll
## Català
### Verb

adoll
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doll (2)
* Anagrames: dallò, Lladó
# adollaien
## Català
### Verb

adollaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adollar.
# adollaies
## Català
### Verb

adollaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adollar.
# adoleszentziez
## Basc
### Nom

adoleszentziez
* instrumental definit plural de adoleszentzia
# adoleszentzietarantz
## Basc
### Nom

adoleszentzietarantz
* al·latiu direccional definit plural de adoleszentzia
# adolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ʎə/, occidental /aˈðo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

adolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lla (3)
* Anagrama: lloada
# adollaia
## Català
### Verb

adollaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adollar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adollar.
# acomodeguessa
## Català
### Verb

acomodeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodegueu
## Català
### Verb

acomodegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeguéssom
## Català
### Verb

acomodeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomode
## Català
### Verb

acomode
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomodar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acomodar.
# acomodegués
## Català
### Verb

acomodegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeguessen
## Català
### Verb

acomodeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeguesses
## Català
### Verb

acomodeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeguéssou
## Català
### Verb

acomodeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeguem
## Català
### Verb

acomodeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acomodar.
# activaves
## Català
### Verb

activaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# activavo
## Català
### Verb

activavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# active counterattack
## Anglès
### Nom

active counterattack
* (tennis de taula) contraatac actiu

### Vegeu també

* active counterattack. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# active method
## Anglès
### Nom

active method
* mètode actiu

#### Sinònims

* activity method

### Vegeu també

* active method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# active teaching
## Anglès
### Nom

active teaching
* ensenyament actiu

### Vegeu també

* active teaching. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# activavi
## Català
### Verb

activavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# active
## Català
### Verb

active
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de activar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb activar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb activar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·ve (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceitv)
* Anagrames: civeta, veciat

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæktɪv/ àudio (EUA)

### Adjectiu

active ‎(comparatiu more active, superlatiu most active)
* actiu

## Francès

   * Pronúncia: /akˈtiv/

### Adjectiu

active f. ‎(plural actives)
* forma femenina de actif

## Llatí

   * Pronúncia: /aːkˈtiː.wɛ/

### Adjectiu

āctīve
* vocatiu masculí singular de āctīvus
# active school
## Anglès
### Nom

active school
* escola activa

### Vegeu també

* active school. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# activeguem
## Català
### Verb

activeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb activar.
# active block
## Anglès
### Nom

active block
* (tennis de taula) bloqueig actiu

### Vegeu també

* active block. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# afrancesarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾən.sə.zəˈɾa/, occidental /a.fɾan.se.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

afrancesarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afrancesar.
# afrancesaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾən.sə.zəˈɾas/, occidental /a.fɾan.se.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

afrancesaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afrancesar.
# afrancesareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾən.sə.zəˈɾɛw/ balear /ə.fɾən.sə.zəˈɾəw/, /ə.fɾən.sə.zəˈɾɛw/ Occidental: /a.fɾan.se.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afrancesareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afrancesar.
# afrancesaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾən.sə.zəˈɾi.əs/, occidental /a.fɾan.se.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

afrancesaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afrancesar.
# afrancesaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾən.sə.zəˈɾi.əw/, occidental /a.fɾan.se.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afrancesaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afrancesar.
# afrancesarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾən.sə.zəˈɾi.ən/, occidental /a.fɾan.se.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afrancesarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afrancesar.