OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# interessa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.təˈɾɛ.sə/, balear /in.təˈɾe.sə/ Occidental: /in.teˈɾe.sa/
   * Rimes: -ɛsa

### Verb

interessa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interessar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·res·sa (4)
* Anagrames: assentiré, iterassen, tensaries, traiessen
# interesso
## Català

   * Pronúncia: central /in.təˈɾɛ.su/, occidental /in.teˈɾe.so/

### Verb

interesso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interessar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interessar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·res·so (4)
* Anagrames: enriostes, enriostés, torineses
# combregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bɾəˈɣa/ balear /kom.bɾəˈɣa/, /kum.bɾəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /kom.bɾeˈɣa/ valencià /kom.bɾeˈɣaɾ/, /kom.bɾeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: combregà
   * Etimologia: Del català antic *comregar, de *comnegar, del llatí commūnicāre, segle XIV. Doblet de comunicar.

### Verb

combregar trans., intr.
* Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
* Rebre la sagrada comunió.
* Sinònim de viaticar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: combrego, combrega, combreguem Vocal rizotònica: /e/ central, /ə/ balear, /e/ occidental

#### Derivats

* combregador, combregant

#### Traduccions

* Alemany: die Kommunion reichen $^{(de)}$
* Anglès: communicate $^{(en)}$
* Castellà: comulgar $^{(es)}$
* Francès: communier $^{(fr)}$
* Italià: comunicare $^{(it)}$
* Llatí: sacram eucharistiam vel synaxim administrare $^{(la)}$
* Anglès: commune $^{(en)}$, communicate $^{(en)}$
* Castellà: comulgar $^{(es)}$
* Francès: communier $^{(fr)}$
* Italià: comunicare $^{(it)}$
* Llatí: sacram eucharistiam sumere $^{(la)}$

### Nom

combregar m. ‎(plural combregars)
* Sinònim de viàtic.
* Comitiva que administra el viàtic a un malalt en perill de mort.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# viàtic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.tik/, balear /viˈa.tik/ Occidental: nord-occidental /biˈa.tik/ valencià /viˈa.tik/, /biˈa.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: Cultisme del llatí viaticum, segle XVII. Doblet del patrimonial viatge.

### Nom

viàtic m. ‎(plural viàtics)
* Provisió per a passar el viatge.
* La comunió del sagrat cos de Crist que s'administra als malalts de perill de mort.

#### Sinònims

* combregar

#### Traduccions

* Castellà: viático $^{(es)}$
* Llatí: viaticum $^{(la)}$
* Castellà: viático $^{(es)}$ m.
* Francès: viatique $^{(fr)}$ m.
* Italià: viatico $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·à·tic (3)
* Anagrames: activi, activí, citavi, viciat

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# interessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.təˈɾɛ.sən/, balear /in.təˈɾe.sən/ Occidental: /in.teˈɾe.sen/
   * Rimes: -ɛsen

### Verb

interessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interessar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interessar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·res·sen (4)
* Anagrama: entrenessi
# combrega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣə/ balear /komˈbɾə.ɣə/, /kumˈbɾɛ.ɣə/ Occidental: /komˈbɾe.ɣa/
   * Rimes: -eɡa

### Verb

combrega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de combregar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb combregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·ga (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcegmor)
# combreguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣis/ balear /komˈbɾə.ɣis/, /kumˈbɾɛ.ɣis/ Occidental: /komˈbɾe.ɣis/
   * Rimes: -eɡis

### Verb

combreguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* combregues

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·guis (3)
* Heterograma de 10 lletres (bcegimorsu)
# combreguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣən/ balear /komˈbɾə.ɣən/, /kumˈbɾɛ.ɣən/ Occidental: /komˈbɾe.ɣen/
   * Rimes: -eɡen

### Verb

combreguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de combregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb combregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb combregar.

#### Variants

* [2] combreguin
* [3] combreguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·guen (3)
# combrego
## Català

   * Pronúncia: central /kumˈbɾe.ɣu/, occidental /komˈbɾe.ɣo/

### Verb

combrego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de combregar.

#### Variants

* combregue, combregui, combreg

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·go (3)
* Anagrama: cogombre
# combregues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣəs/ balear /komˈbɾə.ɣəs/, /kumˈbɾɛ.ɣəs/ Occidental: /komˈbɾe.ɣes/
   * Rimes: -eɡes

### Verb

combregues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de combregar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb combregar.

#### Variants

* [2] combreguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gues (3)
# combregui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣi/ balear /komˈbɾə.ɣi/, /kumˈbɾɛ.ɣi/ Occidental: /komˈbɾe.ɣi/
   * Rimes: -eɡi

### Verb

combregui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de combregar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb combregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb combregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb combregar.

#### Variants

* [1] combrego, combregue, combreg
* [2] combregue
* [3] combregue
* [4] combregue

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·gui (3)
* Heterograma de 9 lletres (bcegimoru)
* Anagrama: cobriguem
# combreguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈbɾe.ɣin/ balear /komˈbɾə.ɣin/, /kumˈbɾɛ.ɣin/ Occidental: /komˈbɾe.ɣin/
   * Rimes: -eɡin

### Verb

combreguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb combregar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb combregar.

#### Variants

* [1] combreguen
* [2] combreguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·bre·guin (3)
* Heterograma de 10 lletres (bcegimnoru)
# entre-
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈen.tɾə/, occidental /ˈen.tɾe/
   * Etimologia: Del llatí inter. Doblet de inter-.

### Prefix

entre-
* Entre, enmig.
    acte → entreacte
* A mitges.
    obrir → entreobrir

#### Relacionats

* inter-
* intra-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# inter-
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈin.tər/, occidental /ˈin.teɾ/
   * Etimologia: Del llatí inter. Doblet de entre-.

### Prefix

inter-
* entre
    Exemple: planetari → interplanetari.

#### Sinònims

* entre-, intra-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# assetiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.tiˈa.ɾəm/, occidental /a.se.tiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assetiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assetiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ti·à·rem (5)
* Anagrama: mataresies
# assetiassin
## Català
### Verb

assetiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ti·as·sin (5)
* Anagrama: assitiassen
# asseguera
## Català
### Verb

asseguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gue·ra (4)
* Anagrama: aregàsseu

## Català antic
### Verb

asseguera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseïva
## Català
### Verb

asseïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ï·va (4)
* Anagrames: saviesa, vessaia
# asseguéssom
## Català
### Verb

asseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués·som (4)
* Anagrames: assosseguem, mossegàsseu, mosseguessa
# asseguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.sis/, occidental /a.seˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

asseguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gues·sis (4)
* Anagrama: aguissesses
# asseguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.sin/, occidental /a.seˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

asseguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gues·sin (4)
* Anagrames: aguissessen, assignésseu, nassegéssiu
# asseieva
## Català
### Verb

asseieva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ie·va (4)
* Anagrama: avesaies
# asseurien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾi.ən/, occidental /a.sewˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

asseurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·ri·en (4)
* Anagrames: arenéssiu, arniésseu

## Català antic
### Verb

asseurien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de asseure
# asseuria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾi.ə/, occidental /a.sewˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

asseuria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de asseure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·ri·a (4)
* Anagrama: aïràsseu

## Català antic
### Verb

asseuria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de asseure
# asseguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.sim/, occidental /a.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

asseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués·sim (4)
* Anagrames: aguisséssem, maseguessis, massegéssiu
# asseuran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾan/, occidental /a.sewˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

asseuran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·ran (3)
* Anagrama: arnàsseu

## Català antic
### Verb

asseuran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de asseure
# asseívem
## Català
### Verb

asseívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·í·vem (4)
* Anagrames: aviéssem, vessàiem
# assegos
## Català
### Verb

assegos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gos (3)
* Anagrames: gasoses, gosessa
# assegau
## Català
### Verb

assegau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gau (3)
* Anagrama: assageu

## Català antic
### Verb

assegau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# asseim
## Català
### Verb

asseim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seim (2)
* Anagrames: amessi, masies
# assegam
## Català
### Verb

assegam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gam (3)
* Anagrama: assagem

## Català antic
### Verb

assegam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de asseure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de asseure
# asseguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.səm/, occidental /a.seˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

asseguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués·sem (4)
* Anagrames: maseguesses, massegésseu

## Català antic
### Verb

asseguéssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseguéssou
## Català
### Verb

asseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués·sou (4)
* Anagrama: assossegueu
# asseguda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣu.ðə/, occidental /a.seˈɣu.ða/
   * Rimes: -uda

### Verb

asseguda
* Participi femení singular del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gu·da (4)
* Anagrama: agusades
# asseguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.ɾəw/, occidental /a.seˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

asseguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de asseure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gué·reu (4)
* Anagrama: areguésseu

## Català antic
### Verb

asseguéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asseure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.siw/, occidental /a.seˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

asseguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués·siu (4)
* Anagrama: aguissésseu
# assegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣes/, occidental /a.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

assegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gués (3)
* Anagrames: agüesses, segàsseu, seguessa

## Català antic
### Verb

assegués
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asseure
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseguent
## Català
### Verb

asseguent
* (col·loquial) Gerundi del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·guent (3)
* Anagrames: enutgessa, natgésseu

## Català antic
### Verb

asseguent
* gerundi de asseure
# asseuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛ.wən/, occidental /aˈsɛ.wen/
   * Rimes: -ɛwen

### Verb

asseuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·uen (3)
* Anagrames: anésseu, nàusees

## Català antic
### Verb

asseuen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de asseure
# assega
## Català
### Verb

assega
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asseure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asseure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ga (3)
* Anagrama: assage

## Català antic
### Verb

assega
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de asseure
# asseguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛ.ɣin/, occidental /aˈsɛ.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

asseguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asseure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·guin (3)
* Anagrames: agüessin, aguissen, assigneu, guiassen, negàssiu, sinagües
# asseguessa
## Català
### Verb

asseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gues·sa (4)
* Anagrama: assagésseu
# asseent
## Català
### Verb

asseent
* (valencià) Gerundi del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ent (3)
* Anagrames: asenets, assente

## Català antic
### Verb

asseent
* gerundi de asseure
# asseguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.ɾəm/, occidental /a.seˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

asseguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asseure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gué·rem (4)
* Anagrames: areguéssem, armegésseu, maregésseu, messeguera

## Català antic
### Verb

asseguérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asseure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈjen/ balear /ə.səˈjent/, /ə.səˈjen/ Occidental: nord-occidental /a.seˈjen/ valencià /a.seˈjent/, /a.seˈjen/
   * Rimes: -ent

### Verb

asseient
* Gerundi del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ient (3)
* Anagrames: assetien, astènies, atiessen
# assegues
## Català
### Verb

assegues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gues (3)
* Anagrames: agüesses, segàsseu, seguessa

## Català antic
### Verb

assegues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de asseure
# assegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈɣɛw/ balear /ə.səˈɣəw/, /ə.səˈɣɛw/ Occidental: /a.seˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gueu (3)
* Anagrama: agüésseu

## Català antic
### Verb

assegueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# asseguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣe.sən/, occidental /a.seˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

asseguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gues·sen (4)
* Anagrama: nassegésseu

## Català antic
### Verb

asseguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# asseguen
## Català
### Verb

asseguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asseure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·guen (3)
* Anagrames: agüessen, nassegeu, negàsseu, neguessa

## Català antic
### Verb

asseguen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de asseure
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de asseure
# asseguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈɣɛm/ balear /ə.səˈɣəm/, /ə.səˈɣɛm/ Occidental: /a.seˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

asseguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb asseure.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·guem (3)
* Anagrames: agüéssem, masegues, masegués, massegeu

## Català antic
### Verb

asseguem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asseure
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de asseure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de asseure
# assegui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛ.ɣi/, occidental /aˈsɛ.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

assegui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asseure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asseure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gui (3)
* Anagrames: aguises, aguisés, guiessa
# asseïves
## Català
### Verb

asseïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ï·ves (4)
* Anagrames: avesessi, aviesses, savieses, vessaies
# asseguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɣi/, occidental /a.seˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

asseguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·guí (3)
* Anagrames: aguises, aguisés, guiessa
# asseveràs
## Català
### Verb

asseveràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ve·ràs (4)
* Anagrama: avaresses
# asseverada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾa.ðə/, balear /ə.sə.vəˈɾa.ðə/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾa.ða/ valencià /a.se.veˈɾa.ða/, /a.se.βeˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

asseverada
* Participi femení singular del verb asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ve·ra·da (5)
* Anagrames: desavesara, desavesarà
# asseveris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈβɛ.ɾis/ balear /ə.səˈvə.ɾis/, /ə.səˈvɛ.ɾis/ Occidental: nord-occidental /a.seˈβe.ɾis/ valencià /a.seˈve.ɾis/, /a.seˈβe.ɾis/
   * Rimes: -ɛɾis

### Verb

asseveris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ve·ris (4)
* Anagrames: asservies, variesses, vessaries
# asseverades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βəˈɾa.ðəs/, balear /ə.sə.vəˈɾa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /a.se.βeˈɾa.ðes/ valencià /a.se.veˈɾa.ðes/, /a.se.βeˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

asseverades
* Participi femení plural del verb asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ve·ra·des (5)
* Anagrames: desavesar-se, desavesares
# asseveri
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈβɛ.ɾi/ balear /ə.səˈvə.ɾi/, /ə.səˈvɛ.ɾi/ Occidental: nord-occidental /a.seˈβe.ɾi/ valencià /a.seˈve.ɾi/, /a.seˈβe.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi

### Verb

asseveri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asseverar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asseverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asseverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ve·ri (4)
* Anagrames: esvair-se, esvaïres, vesaries