OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arpegiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pə.ʒiˈa.βəw/, balear /əɾ.pə.ʒiˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.pe.ʒiˈa.βew/ valencià /aɾ.pe.d͡ʒiˈa.vew/, /aɾ.pe.d͡ʒiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arpegiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arpegiar.
# arrestellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎa.βən/, balear /ə.rəs.təˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.res.teˈʎa.βen/ valencià /a.res.teˈʎa.ven/, /a.res.teˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrestellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrestellar.
# arrestellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎa.βə/, balear /ə.rəs.təˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.res.teˈʎa.βa/ valencià /a.res.teˈʎa.va/, /a.res.teˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrestellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrestellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrestellar.
# arrestellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəs.təˈʎa.βəs/, balear /ə.rəs.təˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.res.teˈʎa.βes/ valencià /a.res.teˈʎa.ves/, /a.res.teˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrestellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrestellar.
# arrestelle
## Català
### Verb

arrestelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrestellar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrestellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrestellar.
# aprofundiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fun.diˈɾan/ balear /ə.pɾo.fun.diˈɾan/, /ə.pɾu.fun.diˈɾan/ Occidental: /a.pɾo.fun.diˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aprofundiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aprofundir.
# aprofundiguéveu
## Català
### Verb

aprofundiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprofundir.
# aprofundir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.funˈdi/ balear /ə.pɾo.funˈdi/, /ə.pɾu.funˈdi/ Occidental: nord-occidental /a.pɾo.funˈdi/ valencià /a.pɾo.funˈdiɾ/, /a.pɾo.funˈdi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: aprofundí
   * Etimologia: Del prefix a- i profund, segle XX.

### Verb

aprofundir trans., intr.
* Anar cap al fons.
    Aquest pou no està acabat, cal aprofundir un parell de metres més.
* Analitzar àmpliament una qüestió, cercant l'origen de la mateixa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprofundeixo, aprofundeix, aprofundim

#### Sinònims

* apregonar, cavar, enfondir, enfonsar, ensotar, excavar, obrir, picar
* entrar, ficar-se, internar, internar-se, introduir-se, irrompre, passar, penetrar

#### Traduccions

* Anglès: deepen $^{(en)}$
* Castellà: profundizar $^{(es)}$
* Francès: approfondir $^{(fr)}$
* Italià: approfondire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·fun·dir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aprofundir
# aprofundira
## Català
### Verb

aprofundira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofundir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofundir.
# aprofundiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.funˈdi.ɾən/ balear /ə.pɾo.funˈdi.ɾən/, /ə.pɾu.funˈdi.ɾən/ Occidental: /a.pɾo.funˈdi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

aprofundiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aprofundir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofundir.
# aprofundires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.funˈdi.ɾəs/ balear /ə.pɾo.funˈdi.ɾəs/, /ə.pɾu.funˈdi.ɾəs/ Occidental: /a.pɾo.funˈdi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

aprofundires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aprofundir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprofundir.
# arrebataríeu
## Català
### Verb

arrebataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·rí·eu (6)
# arrebatassen
## Català
### Verb

arrebatassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebatar.

#### Variants

* arrebatessin, arrebatassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tas·sen (5)
# arrebatasses
## Català
### Verb

arrebatasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebatar.

#### Variants

* arrebatessis, arrebatassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tas·ses (5)
# arrebataries
## Català
### Verb

arrebataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·ri·es (6)
# arrebatarà
## Català
### Verb

arrebatarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·rà (5)
# arrebataràs
## Català
### Verb

arrebataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·ràs (5)
# arrebataré
## Català
### Verb

arrebataré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·ré (5)
# arrebatassin
## Català
### Verb

arrebatassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebatar.

#### Variants

* arrebatessin, arrebatassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tas·sin (5)
# arrebataríem
## Català
### Verb

arrebataríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·rí·em (6)
# arrebatassis
## Català
### Verb

arrebatassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebatar.

#### Variants

* arrebatessis, arrebatasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tas·sis (5)
# arrabassàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βəˈsa.ɾəm/, occidental /a.ra.baˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrabassàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrabassar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàsseu
## Català
### Verb

arrabassàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàssiu
## Català
### Verb

arrabassàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βəˈsa.ɾəw/, occidental /a.ra.baˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrabassàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrabassar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàssem
## Català
### Verb

arrabassàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàs
## Català
### Verb

arrabassàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàssim
## Català
### Verb

arrabassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrabassar.
# arrabassàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈsa.βəw/, balear /ə.rə.bəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈsa.βew/ valencià /a.ra.baˈsa.vew/, /a.ra.βaˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrabassàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrabassar.
# apropar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpa/ balear /ə.pɾoˈpa/, /ə.pɾuˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.pɾoˈpa/ valencià /a.pɾoˈpaɾ/, /a.pɾoˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apropà
   * Etimologia: Del prefix a-, prop i la desinència -ar, segle XIX, antònim analògic de allunyar i calc del castellà acercar.

### Verb

apropar trans., pron. ‎(pronominal apropar-se)
* acostar
    «La nit s'apropava de pressa amb els seus tambors d'ombra que ara, instants després que el cel s'obrís d'una esgarrinxada sagnant, retronaven amb tota la força.» (Carme Riera, Dins el darrer blau, 1994)
    «Quan s'apropava l'hora de separar-se semblava que li aboquessin una galleda de tristesa al damunt.» (Mercè Rodoreda, Vint-i-dos contes, 1958)
    «A les parades de les estacions sentiu la remor del vent entre els pins, onades sordes i fondes que s'apropen i s'allunyen i us omplen el cap de vaguetat i de misteri.» (Josep Pla, Cartes de lluny, 1928)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apropo, apropa, apropem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Notes

* D’ús popular en septentrional, en general és d’ús literari. Fora d’un context estilístic apropiat pot tenir connotació d’artificiós.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·par (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: apropar
# aprono
## Italià
### Verb

aprono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de aprire
# aprons
## Anglès
### Nom

aprons
* forma plural de apron
# apropam
## Català
### Verb

apropam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apropar.

#### Variants

* apropem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pam (3)
# arrebatam
## Català
### Verb

arrebatam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·tam (4)
* Anagrames: baratarem, baratàrem
# arrebarengatik
## Basc
### Nom

arrebarengatik
* causal indefinit de arreba
* causal definit singular de arreba
# arrebari
## Basc
### Nom

arrebari
* datiu indefinit de arreba
* datiu definit singular de arreba
# arrebatades
## Català
### Verb

arrebatades
* Participi femení plural del verb arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·des (5)
# arrebarentzat
## Basc
### Nom

arrebarentzat
* benefactiu indefinit de arreba
* benefactiu definit singular de arreba
# arrebat
## Català
### Verb

arrebat
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bat (3)
* Anagrames: aberrat, barater, bàratre, rebatrà
# arrebatada
## Català
### Verb

arrebatada
* Participi femení singular del verb arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta·da (5)
# arrebarik
## Basc
### Nom

arrebarik
* partitiu indefinit de arreba
# arrebata
## Català
### Verb

arrebata
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrebatar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrebatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ba·ta (4)
* Anagrames: barataré, baratera
# arrebatadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.re.βaˌta.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.re.baˌta.daˈmen.t(e)/, baix \a.re.βaˌta.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De arrebatado i el sufix -mente.

### Adverbi

arrebatadamente
* arravatadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre·ba·ta·da·men·te (7)
# arruixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈru.ʃi/ Occidental: nord-occidental /aˈruj.ʃi/ valencià /aˈruj.ʃi/, /aˈru.ʃi/
   * Rimes: -ujʃi

### Verb

arruixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arruixar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arruixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arruixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arruixar.
# arruixàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa.ɾem/ valencià /a.rujˈʃa.ɾem/, /a.ruˈʃa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arruixàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arruixar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixàssem
## Català
### Verb

arruixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixàs
## Català
### Verb

arruixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈru.ʃin/ Occidental: nord-occidental /aˈruj.ʃin/ valencià /aˈruj.ʃin/, /aˈru.ʃin/
   * Rimes: -ujʃin

### Verb

arruixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arruixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arruixar.
# arruixo
## Català
### Verb

arruixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arruixar.
# arruixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa/ valencià /a.rujˈʃa/, /a.ruˈʃa/
   * Rimes: -a

### Verb

arruixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arruixar.
# arruixàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa.ɾew/ valencià /a.rujˈʃa.ɾew/, /a.ruˈʃa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arruixàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arruixar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈru.ʃis/ Occidental: nord-occidental /aˈruj.ʃis/ valencià /aˈruj.ʃis/, /aˈru.ʃis/
   * Rimes: -ujʃis

### Verb

arruixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arruixar.
# aquarterésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.səw/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aquarterésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquas
## Anglès
### Nom

aquas
* forma plural de aqua

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kwaːs/

### Nom

aquās
* acusatiu plural de aqua
# aquarteréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.səm/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aquarteréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.siw/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aquarteréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquatica
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈkwaː.tɪ.ka/, /aˈkwaː.tɪ.kaː/

### Adjectiu

aquātica
* nominatiu femení singular de aquāticus
* nominatiu neutre plural de aquāticus
* vocatiu femení singular de aquāticus
* vocatiu neutre plural de aquāticus
* acusatiu neutre plural de aquāticus
aquāticā
* ablatiu femení singular de aquāticus
# aquarteréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.sim/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aquarteréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarum
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈkwaː.rʊm/

### Nom

aquārum
* genitiu plural de aqua
    Ductus aquarum, aqüeducte
# aquatic
## Anglès
### Adjectiu

aquatic ‎(comparatiu more aquatic, superlatiu most aquatic)
* aquàtic

## Occità
### Adjectiu

aquatic m. ‎(femení aquatica, plural masculí aquatics, plural femení aquaticas o aquatiques [aranès])
* aquàtic
# aquaticae
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈkwaː.tɪ.kaj/

### Adjectiu

aquāticae
* nominatiu femení plural de aquāticus
* vocatiu femení plural de aquāticus
* genitiu femení singular de aquāticus
* datiu femení singular de aquāticus
# assaciaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.si.əˈɾi.əw/, occidental /a.sa.si.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assaciaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assaciar.
# assaciassen
## Català
### Verb

assaciassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciariven
## Català
### Verb

assaciariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assaciar.
# assaciarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.si.əˈɾa/, occidental /a.sa.si.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assaciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assaciar.
# assaciaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.si.əˈɾas/, occidental /a.sa.si.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assaciaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assaciar.
# assaciaríveu
## Català
### Verb

assaciaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assaciar.
# assaciarives
## Català
### Verb

assaciarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assaciar.
# aseekin
## Basc
### Nom

aseekin
* comitatiu definit plural de ase
# aseetan
## Basc
### Nom

aseetan
* inessiu definit plural de ase
# aseei
## Basc
### Nom

aseei
* datiu definit plural de ase
# aseek
## Basc
### Nom

aseek
* ergatiu definit plural de ase
# aseetako
## Basc
### Nom

aseetako
* genitiu locatiu definit plural de ase
# aseetara
## Basc
### Nom

aseetara
* al·latiu definit plural de ase
# aseen
## Basc
### Nom

aseen
* genitiu definit plural de ase
# aseentzat
## Basc
### Nom

aseentzat
* benefactiu definit plural de ase
# aseengatik
## Basc
### Nom

aseengatik
* causal definit plural de ase
# aseetaraino
## Basc
### Nom

aseetaraino
* terminatiu definit plural de ase
# arterialitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ar.te.ɾi.a.ɫiˈd͡za/ valencià /aɾ.te.ɾi.a.ɫiˈzaɾ/, /aɾ.te.ɾi.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arterialitzà
   * Etimologia: De arterial i el sufix -itzar.

### Verb

arterialitzar trans.
* Transformar, per l’acció dels òrgans respiratoris, la sang venosa en sang arterial.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arterialitzo, arterialitza, arterialitzem

#### Traduccions

* Francès: artérialiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·ri·a·lit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arno
## Català
### Verb

arno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·no (2)
* Anagrames: nora, orna, ornà
# arniïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.in/, occidental /aɾˈni.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

arniïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arniar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arniar.
# arniéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.səm/, occidental /aɾ.niˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arniéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·és·sem (4)
* Anagrames: ameressin, arenéssim, messarien, raïmessen
# arniïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.is/, occidental /aɾˈni.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

arniïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arniar.
# assajàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈʒa.βəw/ balear /ə.səˈd͡ʒa.vəw/, /ə.səˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.saˈʒa.βew/ valencià /a.saˈd͡ʒa.vew/, /a.saˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assajàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assajar.
# assalaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.sa.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assalaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assalariar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assalariar.
# assalariam
## Català
### Verb

assalariam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assalariar.
# assalariar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ɫə.ɾiˈa/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈa/ valencià /a.sa.ɫa.ɾiˈaɾ/, /a.sa.ɫa.ɾiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: asalarià
   * Etimologia: Del prefix a- i salari, segle XIX.

### Verb

assalariar trans.
* Contractar a canvi d'un salari.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assalario, assalaria, assalariem

#### Derivats

* assalariat

#### Traduccions

* Castellà: asalariar $^{(es)}$
* Francès: salarier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·la·ri·ar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# assalariara
## Català
### Verb

assalariara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾan/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assalariaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assalariar.
# assolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫe.sən/ balear /ə.soˈɫe.sən/, /ə.suˈɫe.sən/ Occidental: /a.soˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolar.
# assolia
## Català
### Verb

assolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assolir.
# assolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫe.səs/ balear /ə.soˈɫe.səs/, /ə.suˈɫe.səs/ Occidental: /a.soˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolar.
# assoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈɫɛw/ balear /ə.soˈɫəw/, /ə.suˈɫɛw/ Occidental: /a.soˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assolar.
# assolien
## Català
### Verb

assolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·li·en (4)
* Anagrames: lesionàs, oliassen
# arruïnar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.iˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ru.iˈna/ valencià /a.ru.iˈnaɾ/, /a.ru.iˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arruïnà
   * Etimologia: Del prefix a- i ruïna, «fer ruïna», segle XVI.

### Verb

arruïnar trans., pron. ‎(pronominal arruïnar-se)
* Esfondrar una construcció deixant-la en ruïna.
* (figuradament) Espatllar o fer perdre tota la fortuna o riquesa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arruïno, arruïna, arruïnem

#### Sinònims

* destrossar, destruir
* fotre

#### Traduccions

* Anglès: ruin $^{(en)}$
* Castellà: arruinar $^{(es)}$
* Francès: ruiner $^{(fr)}$
* Italià: rovinare $^{(it)}$
* Occità: desrocar $^{(oc)}$
* Anglès: ruin $^{(en)}$
* Castellà: arruinar $^{(es)}$
* Francès: ruiner $^{(fr)}$
* Italià: rovinare $^{(it)}$
* Occità: arroïnar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: arruïnar
# arruïnareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.i.nəˈɾɛw/, occidental /a.ru.i.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arruïnareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arruïnar.