OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agradau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ɣɾəˈðaw/, alguerès /a.gɾaˈɾaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

agradau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agradar.
    [Vosaltres/vós] agradeu o agradau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agradar.
    Agradeu o agradau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dau (3)
* Anagrames: adargau, aguarda, aguardà
# agradaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.βən/, /ə.ɣɾəˈða.vən/, occidental /a.ɣɾaˈða.βen/, /a.ɣɾaˈða.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

agradaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ven (4)
* Anagrames: adargaven, engravada
# agradasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.səs/, occidental /a.ɣɾaˈða.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

agradasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    [Tu] agradessis, agradesses, agradasses, agradassis o agradares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·das·ses (4)
* Anagrama: adargasses
# agradassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

agradassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    [Tu] agradessis, agradesses, agradasses, agradassis o agradares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·das·sis (4)
* Anagrama: adargassis
# agradats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðats/, occidental /a.ɣɾaˈðats/
   * Rimes: -ats

### Verb

agradats
* Participi masculí plural del verb agradar.
    Agradats [ells/aquells]...; [els he...] agradat o agradats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dats (3)
* Anagrama: adargats
# agradava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈða.βə/, balear /ə.ɣɾəˈða.və/ Occidental: /a.ɣɾaˈða.βa/, /a.ɣɾaˈða.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

agradava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·va (4)
* Anagrama: adargava
# agradaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈða.βəs/, balear /ə.ɣɾəˈða.vəs/ Occidental: /a.ɣɾaˈða.βes/, /a.ɣɾaˈða.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

agradaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ves (4)
* Anagrames: adargaves, desvagara
# agradat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðat/, occidental /a.ɣɾaˈðat/
   * Rimes: -at

### Verb

agradat
* Participi masculí singular del verb agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·dat (3)
* Anagrames: adargat, gratada, tragada
# agradavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.βi/

### Verb

agradavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agradar.
    Forma septentrional per [jo] agradava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·vi (4)
* Anagrama: divagara
# agendentzat
## Basc
### Nom

agendentzat
* benefactiu definit plural de agenda
# agendes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒen.dəs/ Occidental: nord-occidental /aˈʒen.des/, valencià /aˈd͡ʒen.des/
   * Rimes: -endes

### Nom

agendes f. pl.
* Forma plural de agenda.

### Verb

agendes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agendar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* [2] agendis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·des (3)
* Anagrames: deganes, denegàs, negades
# agendessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈde.sin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈde.sin/, valencià /a.d͡ʒenˈde.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agendessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendessen, agendassen, agendaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·des·sin (4)
* Anagrames: denegassin, desenganis
# agendessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈde.sis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈde.sis/, valencià /a.d͡ʒenˈde.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agendessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendesses, agendasses, agendares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·des·sis (4)
* Anagrames: denegassis, designessa
# agendetaraino
## Basc
### Nom

agendetaraino
* terminatiu definit plural de agenda
# agendessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈde.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈde.sen/, valencià /a.d͡ʒenˈde.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agendessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendessin, agendassen, agendaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·des·sen (4)
* Anagrames: denegassen, desenganes, desenganés
# agendetako
## Basc
### Nom

agendetako
* genitiu locatiu definit plural de agenda
# agendesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈde.səs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈde.ses/, valencià /a.d͡ʒenˈde.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agendesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* agendessis, agendasses, agendares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·des·ses (4)
* Anagrama: denegasses
# agendetan
## Basc
### Nom

agendetan
* inessiu definit plural de agenda
# agendetara
## Basc
### Nom

agendetara
* al·latiu definit plural de agenda
# aigualigué
## Català
### Verb

aigualigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aigualir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aigualir.
# aigualiguérem
## Català
### Verb

aigualiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aigualir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualigués
## Català
### Verb

aigualigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualigueva
## Català
### Verb

aigualigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
# aigualigueven
## Català
### Verb

aigualigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
# aigualiguéssem
## Català
### Verb

aigualiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualiguesses
## Català
### Verb

aigualiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualiguéreu
## Català
### Verb

aigualiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aigualir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualigueu
## Català
### Verb

aigualigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualigueves
## Català
### Verb

aigualigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
# afeixaven
## Català
### Verb

afeixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afeixar.
# afeixega
## Català
### Verb

afeixega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afeixegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afeixegar.
# afeixegaia
## Català
### Verb

afeixegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afeixegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afeixegar.
# afeixegaies
## Català
### Verb

afeixegaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afeixegar.
# afeixaves
## Català
### Verb

afeixaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afeixar.
# afeixe
## Català
### Verb

afeixe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afeixar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afeixar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afeixar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afeixar.
# afeixegaien
## Català
### Verb

afeixegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afeixegar.
# afeixava
## Català
### Verb

afeixava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afeixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afeixar.
# aguardares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwərˈda.ɾəs/, occidental /a.ɣwaɾˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aguardares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aguardar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguardar.
# aguardaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwər.dəˈɾi.ə/, occidental /a.ɣwaɾ.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aguardaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aguardar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aguardar.
# aguardaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwər.dəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣwaɾ.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aguardaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aguardar.
# aguardaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwərˈda.ɾən/, occidental /a.ɣwaɾˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aguardaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aguardar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguardar.
# aguardarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwər.dəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣwaɾ.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aguardarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aguardar.
# aguardariven
## Català
### Verb

aguardariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aguardar.
# aguardarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwər.dəˈɾa/, occidental /a.ɣwaɾ.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aguardarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aguardar.
# aguardareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣwər.dəˈɾɛw/ balear /ə.ɣwəɾ.ðəˈɾəw/, /ə.ɣwər.ðəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣwaɾ.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aguardareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aguardar.
# aguardariva
## Català
### Verb

aguardariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aguardar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aguardar.
# aguardarives
## Català
### Verb

aguardarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aguardar.
# aguantaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣwən.təˈɾas/, occidental /a.ɣwan.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aguantaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aguantar.
# aguantaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwən.təˈɾe/, occidental /a.ɣwan.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aguantaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aguantar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣwan.taˈɾe\, meridional \a.ɣwaŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡwan.t(a)ˈɾe/, baix \a.ɣwaŋ.taˈɾe\, austral \a.ɣwan.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aguantaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aguantar
# aguantaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwən.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwan.taˈɾi.ɛw/, valencià /a.ɣwan.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aguantaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aguantar.
# aguantariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣwan.taˈɾi.van/
   * Homòfon: aguantarívem

### Verb

aguantariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aguantar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] aguantarien.
# aguantarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣwan.taˈɾi.vas/

### Verb

aguantarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aguantar.
    Forma algueresa per [tu] aguantaries.
# aguantaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣwan.taˈɾi.vu/

### Verb

aguantaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aguantar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] aguantaríeu.
# aguantassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.sən/, occidental /a.ɣwanˈta.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

aguantassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Ells/elles/vostès] aguantessin, aguantessen, aguantassen, aguantassin o aguantaren.
# aguantarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣwən.təˈɾa/, occidental /a.ɣwan.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aguantarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aguantar.
# aguantaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwən.təˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwan.taˈɾi.ɛm/, valencià /a.ɣwan.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

aguantaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de aguantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·ta·rí·em (5)
* Anagrames: amuntegaria, argumentaia, augmentaria
# aguantarívem
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣwan.taˈɾi.van/
   * Homòfon: aguantariven

### Verb

aguantarívem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de aguantar.
    Forma algueresa per [nosaltres] aguantaríem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·ta·rí·vem (5)
* Anagrama: augmentariva
# aggrupperebbero
## Italià
### Verb

aggrupperebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de aggruppare
# aggrupperei
## Italià
### Verb

aggrupperei
* primera persona singular (io) del condicional de aggruppare
# aggruppavo
## Italià
### Verb

aggruppavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de aggruppare
# aggrupperemmo
## Italià
### Verb

aggrupperemmo
* primera persona plural (noi) del condicional de aggruppare
# aggruppavate
## Italià
### Verb

aggruppavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de aggruppare
# aggrupperemo
## Italià
### Verb

aggrupperemo
* primera persona plural (noi) del futur de aggruppare
# aggruppavi
## Italià
### Verb

aggruppavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aggruppare
# aggrupperai
## Italià
### Verb

aggrupperai
* segona persona singular (tu) del futur de aggruppare
# aggrupperanno
## Italià
### Verb

aggrupperanno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de aggruppare
# aggrupperebbe
## Italià
### Verb

aggrupperebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de aggruppare
# ailières droites
## Francès
### Nom

ailières droites f. pl.
* forma plural de ailière droite
# ailières espacées
## Francès
### Nom

ailières espacées f. pl.
* forma plural de ailière espacée
# ailières
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ.ljˈɛʁ/

### Nom

ailières f. pl.
* forma plural de ailière
# ailières rapprochées
## Francès
### Nom

ailières rapprochées f. pl.
* forma plural de ailière rapprochée
# ailleurs
## Francès

   * Pronúncia: /a.jœʁ/ àudio
   * Etimologia: Del llatí aliorsum, derivat de alius.

### Adverbi

ailleurs
* més enllà, enjondre
    «Sans cette hantise de retrouver ses assassins, depuis beau jour, Marcoul serait ailleurs. Il aurait obtenu sa mutation.» (Jean Rogissart, Passantes d’Octobre, ed. Arthème Fayard, 1958)Sense aquesta ànsia de trobar els seus assassins, després de tot un dia, Marcoul seria enllà. Hauria obtingut la seva mutació.
    «Les fêtes de roses qui se multipliaient, surtout autour de Paris, à Brie-Comte-Robert ou Grisy-Suisnes, en Brie, à Fontenay-aux-Roses, et ailleurs, étaient plus proches de la kermesse que de la mondanité.» (François Joyaux, La rose, une passion française, 2001)Les festes de roses que se multipliquen, sobretot a la rodalia de París, a Brie-Comte-Robert o a Grisy-Suisnes, a Brie, a Fontenay-aux-Roses, i enjoindre, estaven més pròximes a la kermesse que a la mundanitat.
# ailières défensives
## Francès
### Nom

ailières défensives f. pl.
* forma plural de ailière défensive
# ailières éloignées
## Francès
### Nom

ailières éloignées f. pl.
* forma plural de ailière éloignée
# aillade
## Francès
### Nom

aillade f. ‎(plural aillades)
* allada, pa amb all i oli
# aillades
## Francès
### Nom

aillades f. pl.
* forma plural de aillade
# ailières gauches
## Francès
### Nom

ailières gauches f. pl.
* forma plural de ailière gauche
# afiblen
## Català
### Verb

afiblen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afiblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afiblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afiblar.
# afiblava
## Català
### Verb

afiblava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afiblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afiblar.
# afiblaves
## Català
### Verb

afiblaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afiblar.
# afiblesses
## Català
### Verb

afiblesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·bles·ses (4)
* Anagrama: afeblisses
# afible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈfib.bɫə/, /əˈfi.βɫə/ balear /əˈfib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈfib.bɫe/, /aˈfi.βɫe/ valencià /aˈfi.bɫe/
   * Rimes: -ible

### Verb

afible
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afiblar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afiblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afiblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·ble (3)
* Heterograma de 6 lletres (abefil)
* Anagrames: afeblí, fiable
# afiblem
## Català
### Verb

afiblem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afiblar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afiblar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·blem (3)
* Heterograma de 7 lletres (abefilm)
* Anagrama: afeblim
# afibles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈfib.bɫəs/, /əˈfi.βɫəs/ balear /əˈfib.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /aˈfib.bɫes/, /aˈfi.βɫes/ valencià /aˈfi.bɫes/
   * Rimes: -ibles

### Verb

afibles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afiblar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·bles (3)
* Heterograma de 7 lletres (abefils)
* Anagrames: afeblís, fiables
# afiblessen
## Català
### Verb

afiblessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·bles·sen (4)
* Anagrama: afeblissen
# afiblessin
## Català
### Verb

afiblessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·bles·sin (4)
* Anagrama: afeblissin
# afiblaven
## Català
### Verb

afiblaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afiblar.
# akusatiboari
## Basc
### Nom

akusatiboari
* datiu definit singular de akusatibo
# akusatiboek
## Basc
### Nom

akusatiboek
* ergatiu definit plural de akusatibo
# akusatiboekin
## Basc
### Nom

akusatiboekin
* comitatiu definit plural de akusatibo
# akusatiboengatik
## Basc
### Nom

akusatiboengatik
* causal definit plural de akusatibo
# akusatiboetan
## Basc
### Nom

akusatiboetan
* inessiu definit plural de akusatibo
# akusatiboaz
## Basc
### Nom

akusatiboaz
* instrumental definit singular de akusatibo
# akusatiboentzat
## Basc
### Nom

akusatiboentzat
* benefactiu definit plural de akusatibo
# akusatiboen
## Basc
### Nom

akusatiboen
* genitiu definit plural de akusatibo
# akusatiboei
## Basc
### Nom

akusatiboei
* datiu definit plural de akusatibo
# akusatiboetako
## Basc
### Nom

akusatiboetako
* genitiu locatiu definit plural de akusatibo
# aixecaien
## Català
### Verb

aixecaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aixecar.
# aixecam
## Català
### Verb

aixecam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aixecar.
# aixecar la camisa
## Català
### Verb

aixecar la camisa
* Enganyar qualcú abusant de la seva credulitat.

#### Variants

* alçar la camisa

#### Traduccions

* Anglès: pull one's leg $^{(en)}$
* Castellà: tomar el pelo $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# aixecaies
## Català
### Verb

aixecaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aixecar.
# aixecaia
## Català
### Verb

aixecaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aixecar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aixecar.
# aixecament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈmen/ balear /ə.ʃə.kəˈment/, /ə.ʃə.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈmen/ valencià /aj.ʃe.kaˈment/, /a.ʃe.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aixecar i el sufix -ment, segle XIX.

### Nom

aixecament m. ‎(plural aixecaments)
* Acció i efecte d’aixecar o aixecar-se.
* Revolta, alçament.

#### Sinònims

* aixecada

#### Traduccions

* Anglès: raising $^{(en)}$, uprising $^{(en)}$
* Castellà: alzamiento $^{(es)}$
* Esperanto: levo $^{(eo)}$
* Francès: levée $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·ca·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aixecant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈkan/ balear /ə.ʃeˈkant/, /ə.ʃəˈkan/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈkan/ valencià /aj.ʃeˈkant/, /a.ʃeˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

aixecant
* Gerundi del verb aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·cant (3)
* Anagrames: eixancat, encaixat
# aixecar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəˈkar.sə/ balear /ə.ʃəˈkaɾ.sə/, /ə.ʃə.kərˈsə/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃeˈkar.se/ valencià /aj.ʃeˈkaɾ.se/, /a.ʃeˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aixecar-se
* Forma pronominal de aixecar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aixecares
# algotzil
## Català
### Nom

algotzil m.
* (arcaisme) algutzir

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·got·zil (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# alguacila
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \al.ɣwaˈθi.la\
       Americà: alt \al.ɣ(wa)ˈsi.la\, baix \al.ɣwaˈsi.la\
   * Rimes: -ila

### Nom

alguacila f. ‎(plural alguacilas)
* forma femenina de alguacil
# alguatzil
## Català
### Nom

alguatzil m.
* algutzir

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·guat·zil (3)
# alguaciles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.ɣwaˈθi.les\, meridional \al.ɣwaˈθi.leh\
       Americà: alt \al.ɣwaˈsi.l(e)s\, baix \al.ɣwaˈsi.leh\, austral \al.ɣwaˈsi.les\
   * Rimes: -iles

### Nom

alguaciles m. pl.
* forma plural de alguacil