OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abanderàsseu
## Català
### Verb

abanderàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ràs·seu (5)
* Anagrama: abadernàsseu
# Theodotos
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.tɔs/

### Nom propi

Theodotos m. ‎(genitiu Theodotī)
* Prenom masculí

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodotos | - |
| Vocatiu | Theodote | - |
| Acusatiu | Theodoton, Theodotum | - |
| Genitiu | Theodotī | - |
| Datiu | Theodotō | - |
| Ablatiu | Theodotō | - |

#### Variants

* Theodotus

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodotos». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodulfi
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdʊɫ.fiː/

### Nom propi

Theodulfī
* genitiu singular de Theodulfus
# Theodotum
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.tʊm/

### Nom propi

Theodotum
* acusatiu singular de Theodotos
# Theodulfum
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdʊɫ.fʊm/

### Nom propi

Theodulfum
* acusatiu singular de Theodulfus
# Theoduli
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈduː.liː/

### Nom propi

Theodūlī
* genitiu singular de Theodūlus
# Theodotus
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛˈɔ.dɔ.tʊs/

### Nom propi

Theodotus m. ‎(genitiu Theodotī)
* Prenom masculí

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodotus | - |
| Vocatiu | Theodote | - |
| Acusatiu | Theodotum | - |
| Genitiu | Theodotī | - |
| Datiu | Theodotō | - |
| Ablatiu | Theodotō | - |

#### Variants

* Theodotos

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodotus». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# Theodule
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈduː.lɛ/

### Nom propi

Theodūle
* vocatiu singular de Theodūlus
# Theodulfe
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdʊɫ.fɛ/

### Nom propi

Theodulfe
* vocatiu singular de Theodulfus
# Theodulfo
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdʊɫ.foː/

### Nom propi

Theodulfō
* datiu singular de Theodulfus
* ablatiu singular de Theodulfus
# Theodulfus
## Llatí

   * Pronúncia: /tʰɛ.ɔˈdʊɫ.fʊs/

### Nom propi

Theodulfus m. ‎(genitiu Theodulfī)
* Prenom masculí

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Theodulfus | - |
| Vocatiu | Theodulfe | - |
| Acusatiu | Theodulfum | - |
| Genitiu | Theodulfī | - |
| Datiu | Theodulfō | - |
| Ablatiu | Theodulfō | - |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Theodulfus». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1568.
# abelleroler
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ʎə.ɾuˈɫe/ balear /ə.bə.ʎə.ɾoˈɫe/, /ə.bə.jə.ɾuˈɫe/ Occidental: nord-occidental /a.βe.ʎe.ɾoˈɫe/, valencià /a.be.ʎe.ɾoˈɫeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

abelleroler m. ‎(plural abellerolers)
* (eivissenc) apicultor

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lle·ro·ler (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# abellesc
## Català
### Verb

abellesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abellir.

### Miscel·lània

* Anagrama: escabell
# abellesqui
## Català
### Verb

abellesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abellir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abellir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abellir.
# abellerols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ʎəˈɾɔɫs/ balear /ə.bə.ʎəˈɾɔɫs/, /ə.bə.jəˈɾɔɫs/ Occidental: /a.be.ʎeˈɾɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

abellerols m. pl.
* Forma plural de abellerol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lle·rols (4)
# abelles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɛ.ʎəs/ balear /əˈbə.ʎəs/, /əˈbɛ.jəs/ Occidental: /aˈbe.ʎes/
   * Rimes: -ɛʎes

### Nom

abelles f. pl.
* Forma plural de abella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lles (3)
* Anagrama: bellesa
# abellesquis
## Català
### Verb

abellesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lles·quis (4)
* Anagrama: abellisques
# abellerol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ balear /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/, /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ Occidental: /a.be.ʎeˈɾɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: De abeller i el sufix -ol, segle XVI.

### Nom

abellerol m. ‎(plural abellerols)
* Ocells de la família dels meròpids, de colors vius, que s’alimenta d’abelles, vespes i altres insectes voladors (Merops apiaster).

#### Traduccions

* Anglès: bee-eater $^{(en)}$
* Castellà: abejaruco $^{(es)}$ m.
* Francès: guêpier $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lle·rol (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# abellesquin
## Català
### Verb

abellesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abellir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abellir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·be·lles·quin (4)
* Anagrama: abellisquen
# XI
## Multilingüe
### Numeral

XI ‎(anterior X, posterior XII)
* Número romà corresponent a onze (11).
# XIII
## Multilingüe
### Numeral

XIII ‎(anterior XII, posterior XIV)
* Número romà corresponent a tretze (13).
# XII
## Multilingüe
### Numeral

XII ‎(anterior XI, posterior XIII)
* Número romà corresponent a dotze (12).
# XIX
## Multilingüe
### Numeral

XIX ‎(anterior XVIII, posterior XX)
* Número romà corresponent a dinou (19).
# XL
## Multilingüe

   * Etimologia: Com a talla, de l’anglès extra large.

### Numeral

XL ‎(anterior XXXIX, posterior XLI)
* Número romà corresponent a quaranta (40).

### Símbol

XL
* Talla de vestit molt gran.

#### Relacionats

* Talles: XS, S, M, L, XL, XXL, XXXL
# XCVI
## Multilingüe
### Numeral

XCVI ‎(anterior XCV, posterior XCVII)
* Número romà corresponent a noranta-sis (96).
# XCVIII
## Multilingüe
### Numeral

XCVIII ‎(anterior XCVII, posterior XCIX)
* Número romà corresponent a noranta-vuit (98).
# XIV
## Multilingüe
### Numeral

XIV ‎(anterior XIII, posterior XV)
* Número romà corresponent a catorze (14).
# XLI
## Multilingüe
### Numeral

XLI ‎(anterior XL, posterior XLII)
* Número romà corresponent a quaranta-u (41).
# XCVII
## Multilingüe
### Numeral

XCVII ‎(anterior XCVI, posterior XCVIII)
* Número romà corresponent a noranta-set (97).
# abstraure's
## Català

   * Pronúncia: occidental /apsˈtɾaw.ɾes/
   * Rimes: -awɾes

### Verb

abstraure's
* Forma pronominal de abstraure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'abstrac, s'abstrau, ens abstraiem

#### Variants

* abstreure's, oriental
# abstraurà
## Català
### Verb

abstraurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abstreure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abstraure.
# abstraure
## Català

   * Pronúncia: occidental /apsˈtɾaw.ɾe/
   * Rimes: -awɾe
   * Etimologia: Del llatí abstraere o abstrahere, segle XV.

### Verb

abstraure trans., pron. ‎(pronominal abstraure's)
* (occidental) Forma alternativa de abstreure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abstrac, abstrau, abstraiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trau·re (3)
* Anagrama: bestraurà

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# abstraurem
## Català
### Verb

abstraurem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abstreure.
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trau·rem (3)
* Anagrama: masturbaré
# abstraureu
## Català
### Verb

abstraureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abstreure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abstraure.
# abstrauria
## Català
### Verb

abstrauria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abstreure.
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abstraure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abstreure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abstraure.
# abstraurien
## Català
### Verb

abstraurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abstreure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trau·ri·en (4)
* Anagrama: subterrània
# abstrauries
## Català
### Verb

abstrauries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abstreure.
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trau·ri·es (4)
* Anagrama: arbitràsseu
# abstrauràs
## Català
### Verb

abstrauràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abstreure.
* Segona persona del singular (tu) del futur de abstraure.
# abstrauré
## Català
### Verb

abstrauré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abstreure.
* Primera persona del singular (jo) del futur de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trau·ré (3)
* Anagrama: bestraurà
# acabdillàveu
## Català
### Verb

acabdillàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acabdillar.
# acabdillí
## Català
### Verb

acabdillí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acabdillar.
# acabdillàssim
## Català
### Verb

acabdillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillàssiu
## Català
### Verb

acabdillàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillésseu
## Català
### Verb

acabdillésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdilléssim
## Català
### Verb

acabdilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdillés
## Català
### Verb

acabdillés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cab·di·llés (4)
* Anagrama: decasíl·lab
# acabdilléssem
## Català
### Verb

acabdilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acabdilléssiu
## Català
### Verb

acabdilléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabdillar.
# acalaven
## Català
### Verb

acalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encalava
# acalculia
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌeɪ.kælˈkjuː.lɪ.ə/
   * Etimologia: Del prefix a- ‎(negatiu), el llatí calculare i el sufix -ia ‎(«condició patològica»).

### Nom

acalculia ‎(incomptable)
* (medicina) acalcúlia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kalˈku.lja/
       Americà: alt /a.k(a)lˈku.lja/, baix /a.kalˈku.lja/
   * Rimes: -ulja

### Nom

acalculia f. ‎(només en singular)
* acalcúlia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cal·cu·lia (4)

### Vegeu també

* acalculia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# acalculie
## Francès

   * Pronúncia: /a.kal.kyˈli/

### Nom

acalculie f. ‎(plural acalculies)
* acalcúlia

### Vegeu també

* acalculie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# acalco
## Nàhuatl clàssic
### Nom

acalco
* moll, andana.
# acalculies
## Francès

   * Pronúncia: /a.kal.kyˈli/

### Nom

acalculies f. pl.
* forma plural de acalculie
# acalcúlia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəɫˈku.ɫi.ə/, occidental /a.kaɫˈku.ɫi.a/
   * Rimes: -ulia

### Nom

acalcúlia f. ‎(plural acalcúlies)
* Incapacitat de fer operacions aritmètiques, que no pot ser explicada per ansietat ni per manca de concentració.

#### Traduccions

* Anglès: acalculia $^{(en)}$
* Castellà: acalculia $^{(es)}$
* Francès: acalculie $^{(fr)}$
* Albanès: Akalkulia
* Alemany: akalkulie
* Anglès: acalculia
* Búlgar: Акалкулия
* Castellà: acalculia
* Danès: Acalculia
* Francès: Acalculie
* Hebreu: אקלקוליה
* Italià: Acalculia
* Japonès: 失算症
* Kazakh: Акалькулия
* Llatí: Acalculia (symptoma)
* Neerlandès: Acalculie
* Polonès: Akalkulia
* Portuguès: Acalculia
* Rus: Акалькулия
* Tai: ภาวะเสียการคำนวณ
* Turc: Akalkuli
* Ucraïnès: акалькулія
* Xinès: 失算症
* Xinès (Xina): 失算症 $^{(zh-cn)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cal·cú·li·a (5)
* Anagrama: calculaia

### Vegeu també

* acalcúlia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: GDLC
# acalem
## Català
### Verb

acalem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lem (3)
* Anagrama: aclame
# acalaves
## Català
### Verb

acalaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acalar.
# acalava
## Català
### Verb

acalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acalar.
# abessones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈso.nəs/, occidental /a.beˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

abessones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nes (4)
* Anagrama: abonesses
# abessonin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈso.nin/, occidental /a.beˈso.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

abessonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abessonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nin (4)
* Anagrames: abonessin, abonissen, bosnianes
# abessonem
## Català
### Verb

abessonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abessonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nem (4)
* Anagrama: abonéssem
# abessonessin
## Català
### Verb

abessonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessoni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈso.ni/, occidental /a.beˈso.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

abessoni
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abessonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abessonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·ni (4)
* Anagrames: abonessi, boiassen
# abessonis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈso.nis/, occidental /a.beˈso.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

abessonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nis (4)
* Anagrames: abonessis, abonisses
# abessonaves
## Català
### Verb

abessonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abessonar.
# abessonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈso.nən/, occidental /a.beˈso.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

abessonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·nen (4)
* Anagrama: abonessen
# abessonessis
## Català
### Verb

abessonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abessonar.
# abessoneu
## Català
### Verb

abessoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abessonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bes·so·neu (4)
* Anagrama: abonésseu
# abentzat
## Basc
### Nom

abentzat
* benefactiu definit plural de aba
# aberatsarengan
## Basc
### Nom

aberatsarengan
* inessiu definit singular de aberats
# abengandik
## Basc
### Nom

abengandik
* ablatiu definit plural de aba
# abengatik
## Basc
### Nom

abengatik
* causal definit plural de aba
# aberats
## Basc

   * Etimologia: De abere ‎(«bestiar»), segle XI, «qui té molts caps de bestiar».

### Nom

aberats anim.
* ric

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aberats
aberatsa
aberatsak
Ergatiu
aberatsek
aberatsak
aberatsek
Datiu
aberatsi
aberatsari
aberatsei
Genitiu
aberatsen
aberatsaren
aberatsen
Comitatiu
aberatsekin
aberatsarekin
aberatsekin
Benefactiu
aberatsentzat
aberatsarentzat
aberatsentzat
Instrumental
aberatsez
aberatsaz
aberatsez
Partitiu
aberatsik
Prolatiu
aberatstzat
Causal
aberatsengatik
aberatsarengatik
aberatsengatik
Locatius
Inessiu
aberatsengan
aberatsarengan
aberatsengan
Ablatiu
aberatsengandik
aberatsarengandik
aberatsengandik
Al·latiu
aberatsengana
aberatsarengana
aberatsengana
Terminatiu
aberatsenganaino
aberatsarenganaino
aberatsenganaino
Al·l. direcional
aberatsenganantz
aberatsarenganantz
aberatsenganantz
Gen. locatiu
aberatsenganako
aberatsarenganako
aberatsenganako :
# aberatsarekin
## Basc
### Nom

aberatsarekin
* comitatiu definit singular de aberats
# abenganantz
## Basc
### Nom

abenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aba
# aberatsak
## Basc
### Nom

aberatsak
* absolutiu definit plural de aberats
* ergatiu definit singular de aberats
# aberatsaren
## Basc
### Nom

aberatsaren
* genitiu definit singular de aberats
# aberatsa
## Basc
### Nom

aberatsa
* absolutiu definit singular de aberats
# acabalava
## Català
### Verb

acabalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acabalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acabalar.
# acabalaves
## Català
### Verb

acabalaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acabalar.
# acabales
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫəs/, occidental /a.kaˈba.ɫes/
   * Rimes: -ales

### Verb

acabales
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acabalar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalesses
## Català
### Verb

acabalesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalaven
## Català
### Verb

acabalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acabalar.
# acabalen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫən/, occidental /a.kaˈba.ɫen/
   * Rimes: -alen

### Verb

acabalen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acabalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·len (4)
* Anagrames: abalance, abancale
# acabalessen
## Català
### Verb

acabalessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalessin
## Català
### Verb

acabalessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·les·sin (5)
* Anagrama: abalancessi
# acabale
## Català
### Verb

acabale
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabalar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acabalar.
# acceptariva
## Català
### Verb

acceptariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acceptar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acceptar.
# acceptarives
## Català
### Verb

acceptarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acceptar.
# acceptaràs
## Català
### Verb

acceptaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acceptar.
# acceptaríeu
## Català
### Verb

acceptaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acceptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: recapaciteu
# acceptaries
## Català
### Verb

acceptaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acceptar.

### Miscel·lània

* Anagrames: recapacites, recapacités
# acceptariven
## Català
### Verb

acceptariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acceptar.
# acceptarà
## Català
### Verb

acceptarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acceptar.
# acceptaré
## Català
### Verb

acceptaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acceptar.
# ablution
## Francès

   * Pronúncia: /a.blyˈsjɔ̃/

### Nom

ablution f. ‎(plural ablutions)
* ablució
# ablèn
## Català
### Verb

ablèn
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ablenar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: alben
# abnegacion
## Occità

   * Pronúncia: /an.ne.ɣaˈsju/

### Nom

abnegacion f. ‎(plural abnegacions)
* abnegació
# ablutions
## Francès

   * Pronúncia: /a.blyˈsjɔ̃/

### Nom

ablutions f. pl.
* forma plural de ablution
# ablest
## Anglès

   * Pronúncia: EUA /eɪ.bləst/, /eɪ.bə.ləst/

### Adjectiu

ablest
* forma superlativa de able: el més capaç
# ablinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βɫiˈnats/, occidental /a.bɫiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

ablinats m. pl.
* Forma plural de ablinat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bli·nats (3)
* Anagrames: ablanits, balisant, talibans
# acarcanyéssim
## Català
### Verb

acarcanyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acardar
## Caló català

   * Pronúncia: /ə.kərˈda/
   * Etimologia: Del romaní akhardŏl, de akhardo ‎(«cridat»), de akharel ‎(«cridar, anomenar»).

### Verb

acardar ‎(əkərdá) ‎(pronominal s'acardar)
* dir-se, anomenar-se

### Vegeu també

* Adiego Lajara, Ignasi-Xavier. «Casanova, Eugeni: Els gitanos catalans a França», Estudis Romànics, 2018
# acarcanyés
## Català
### Verb

acarcanyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyí
## Català
### Verb

acarcanyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acarcanyar-se.
# acarcanyéssem
## Català
### Verb

acarcanyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarcanyéssiu
## Català
### Verb

acarcanyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acarem
## Català
### Verb

acarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acarar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rem (3)
* Anagrames: aceram, càmera, macaré, macera, macerà
# acarcanyàveu
## Català
### Verb

acarcanyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acarcanyar-se.
# acarcanyésseu
## Català
### Verb

acarcanyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarcanyar-se.
# acare
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɾə/, occidental /aˈka.ɾe/
   * Rimes: -aɾe

### Verb

acare
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acarar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acarar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·re (3)
* Anagrames: acera, acerà, caera

## Romanès
### Nom

acare
* vocatiu singular de acar
# ablenam
## Català
### Verb

ablenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ablenar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ble·nam (3)
* Anagrama: ablamen