OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arruixaríveu
## Català
### Verb

arruixaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arruixar.
# arruixarives
## Català
### Verb

arruixarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de arruixar.
# arruixaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾas/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾas/, /a.ru.ʃaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arruixaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arruixar.
# arruixaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾi.ew/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾi.ew/, /a.ru.ʃaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arruixaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arruixar.
# arruixariva
## Català
### Verb

arruixariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de arruixar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arruixar.
# arruixarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾa/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾa/, /a.ru.ʃaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arruixarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arruixar.
# arredoniu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðuˈniw/ balear /ə.rə.ðoˈniw/, /ə.rə.ðuˈniw/ Occidental: /a.re.ðoˈniw/
   * Rimes: -iw

### Verb

arredoniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arredonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arredonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arredonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·do·niu (4)
* Anagrames: ioduraren, ordinareu, ordinàreu
# arredonixen
## Català
### Verb

arredonixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arredonir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonixes
## Català
### Verb

arredonixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arredonir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonixa
## Català
### Verb

arredonixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arredonir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arredonir.
# arredonix
## Català
### Verb

arredonix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arredonir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arredonir.
# asenets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.zəˈnɛts/ balear /ə.zəˈnəts/, /ə.zəˈnɛts/ Occidental: /a.zeˈnets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

asenets m. pl.
* Forma plural de asenet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·nets (3)
* Anagrames: asseent, assente
# asenet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.zəˈnɛt/ balear /ə.zəˈnət/, /ə.zəˈnɛt/ Occidental: /a.zeˈnet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De ase i el sufix -et, segle XVI.

### Nom

asenet m. ‎(plural asenets)
* Ase petit.
* (peixos) joell

#### Traduccions

* Amazic marroquí: ⴰⵙⵏⵓⵙ $^{(zgh)}$ ‎(asnus)
* Castellà: pollino $^{(es)}$ m.
* Francès: ânon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·se·net (3)
* Anagrames: atenès, atenés, entesa, netesa, setena

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Termcat
# asentistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.senˈtis.tas/, meridional \a.seŋˈtih.tah\
       Americà: alt /a.senˈtis.t(a)s/, baix \a.seŋˈtih.tah\, austral /a.senˈtih.tas/
   * Rimes: -istas

### Nom

asentistas m. f. pl.
* forma plural de asentista
# asentamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.sen.taˈmjen.to/, meridional \a.seŋ.taˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /a.sen.taˈmjen.t(o)/, baix \a.seŋ.taˈmjeŋ.to\, austral /a.sen.taˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

asentamiento m. ‎(plural asentamientos)
* assentament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sen·ta·mien·to (5)

### Vegeu també

* asentamiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# asentamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.sen.taˈmjen.tos/, meridional \a.seŋ.taˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /a.sen.taˈmjen.t(o)s/, baix \a.seŋ.taˈmjeŋ.toh\, austral /a.sen.taˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

asentamientos m. pl.
* forma plural de asentamiento
# asentes
## Gallec
### Nom

asentes m. pl.
* forma plural de asente
# asente
## Gallec
### Nom

asente m. ‎(plural asentes)
* absenta
# asentista
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.senˈtis.ta/, meridional \a.seŋˈtih.ta\
       Americà: alt /a.senˈtis.t(a)/, baix \a.seŋˈtih.ta\, austral /a.senˈtih.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

asentista m. f. ‎(plural asentistas)
* assentista

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sen·tis·ta (4)
# arrazoibideez
## Basc
### Nom

arrazoibideez
* instrumental definit plural de arrazoibide
# arrazoibidek
## Basc
### Nom

arrazoibidek
* ergatiu indefinit de arrazoibide
# arrazoibideetatik
## Basc
### Nom

arrazoibideetatik
* ablatiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibidera
## Basc
### Nom

arrazoibidera
* al·latiu definit singular de arrazoibide
# arrazoibiderantz
## Basc
### Nom

arrazoibiderantz
* al·latiu direccional definit singular de arrazoibide
# arrazoibideko
## Basc
### Nom

arrazoibideko
* genitiu locatiu definit singular de arrazoibide
# arrazoibideraino
## Basc
### Nom

arrazoibideraino
* terminatiu definit singular de arrazoibide
# arrazoibiderekin
## Basc
### Nom

arrazoibiderekin
* comitatiu indefinit de arrazoibide
# arrazoibideren
## Basc
### Nom

arrazoibideren
* genitiu indefinit de arrazoibide
# arrazoibiderengatik
## Basc
### Nom

arrazoibiderengatik
* causal indefinit de arrazoibide
# arrodoníveu
## Català
### Verb

arrodoníveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
# arrodoníssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.sim/ balear /ə.ro.ðoˈni.sim/, /ə.ru.ðuˈni.sim/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

arrodoníssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arroent
## Català
### Verb

arroent
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arroentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ent (3)
* Anagrames: retorna, retornà, retrona, retronà, roentar, rotaren, tornaré, tronera
# arrodoníssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni.siw/ balear /ə.ro.ðoˈni.siw/, /ə.ru.ðuˈni.siw/ Occidental: /a.ro.ðoˈni.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

arrodoníssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrupíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.səm/, occidental /a.ruˈpi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

arrupíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrusciai
## Sard

   * Etimologia: Del català arruixar.

### Verb

arrusciai
* (campidanès) ruixar

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# arrusciari
## Sicilià

   * Pronúncia: /arruʃˈʃaɾɪ/
   * Etimologia: Del català arruixar.

### Verb

arrusciari
* ruixar

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# arrupíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.sim/, occidental /a.ruˈpi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

arrupíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrupíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.siw/, occidental /a.ruˈpi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

arrupíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrimaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ri.məˈɾe/, occidental /a.ri.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrimaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·ma·ré (4)
* Anagrames: amarriré, arriarem, arriàrem

## Castellà

   * Pronúncia: /a.ri.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrimaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb arrimar
# arrimarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.riˈmaɾ.se/
       Americà: alt /a.riˈmaɾ.s(e)/, baix /a.riˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

arrimarse trans., pron. ‎(present me arrimo, passat me arrimé, futur me arrimaré)
* forma pronominal de arrimar
# asquerosíssims
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾuˈzi.sims/ balear /əs.kə.ɾoˈzi.sims/, /əs.kə.ɾuˈzi.sims/ Occidental: /as.ke.ɾoˈzi.sims/
   * Rimes: -isims

### Adjectiu

asquerosíssims m. pl.
* Forma plural de asquerosíssim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sís·sims (5)
# asqueroso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.keˈɾo.so/, meridional /ah.keˈɾo.so/
       Americà: alt /as.keˈɾo.s(o)/, baix /ah.keˈɾo.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

asqueroso m. ‎(femení asquerosa, plural masculí asquerosos, plural femení asquerosas)
* fastigós

#### Descendents

* Català: asquerós (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·so (4)
# asquerosíssimes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾuˈzi.si.məs/ balear /əs.kə.ɾoˈzi.si.məs/, /əs.kə.ɾuˈzi.si.məs/ Occidental: /as.ke.ɾoˈzi.si.mes/
   * Rimes: -isimes

### Adjectiu

asquerosíssimes f. pl.
* Forma plural de asquerosíssima.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sís·si·mes (6)
# asquerosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.keˈɾo.sas/, meridional /ah.keˈɾo.sah/
       Americà: alt /as.keˈɾo.s(a)s/, baix /ah.keˈɾo.sah/, austral /ah.keˈɾo.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

asquerosas f. pl.
* forma plural de asquerosa
# asqueroses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈɾo.zəs/, occidental /as.keˈɾo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

asqueroses f. pl.
* Forma plural de asquerosa.

### Nom

asqueroses f. pl.
* Forma plural de asquerosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·ses (4)
# asquerosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈɾo.zus/ balear /əs.kəˈɾo.zos/, /əs.kəˈɾo.zus/ Occidental: /as.keˈɾo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

asquerosos m. pl.
* Forma plural de asquerós.

### Nom

asquerosos m. pl.
* Forma plural de asquerós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sos (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.keˈɾo.sos/, meridional /ah.keˈɾo.soh/
       Americà: alt /as.keˈɾo.s(o)s/, baix /ah.keˈɾo.soh/, austral /ah.keˈɾo.sos/
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

asquerosos m. pl.
* forma plural de asqueroso

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sos (4)
# asquerosíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾuˈzi.sim/ balear /əs.kə.ɾoˈzi.sim/, /əs.kə.ɾuˈzi.sim/ Occidental: /as.ke.ɾoˈzi.sim/
   * Rimes: -isim
   * Etimologia: De asquerós i el sufix -íssim, del castellà asqueroso, segle XX.

### Adjectiu

asquerosíssim m. ‎(femení asquerosíssima, plural masculí asquerosíssims, plural femení asquerosíssimes)
* (castellanisme) Forma superlativa de asquerós.

#### Sinònims

* fastigosíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sís·sim (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre asquerós
# asquerosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈɾo.zə/, occidental /as.keˈɾo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

asquerosa f. ‎(plural asqueroses)
* Forma femenina de asquerós.

### Nom

asquerosa f. ‎(plural asqueroses)
* Forma femenina de asquerós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sa (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.keˈɾo.sa/, meridional /ah.keˈɾo.sa/
       Americà: alt /as.keˈɾo.s(a)/, baix /ah.keˈɾo.sa/
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

asquerosa f. ‎(plural asquerosas)
* forma femenina de asqueroso

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sa (4)
# asquerosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.keˌɾo.saˈmen.te/, meridional /ah.keˌɾo.saˈmen.te/
       Americà: alt /as.keˌɾo.saˈmen.t(e)/, baix /ah.keˌɾo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De asqueroso i el sufix -mente.

### Adverbi

asquerosamente
* fastigosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sa·men·te (6)
# asquerosíssima
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾuˈzi.si.mə/ balear /əs.kə.ɾoˈzi.si.mə/, /əs.kə.ɾuˈzi.si.mə/ Occidental: /as.ke.ɾoˈzi.si.ma/
   * Rimes: -isima

### Adjectiu

asquerosíssima f. ‎(plural asquerosíssimes)
* Forma femenina de asquerosíssim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·que·ro·sís·si·ma (6)
# arriscara
## Català
### Verb

arriscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈka.ɾən/, occidental /a.risˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arriscaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arriscar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arriscarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ris.kəˈɾi.ən/, occidental /a.ris.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arriscarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arriscar.
# arriscareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ris.kəˈɾɛw/ balear /ə.ris.kəˈɾəw/, /ə.ris.kəˈɾɛw/ Occidental: /a.ris.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arriscareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arriscar.
# arriscar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.risˈka/ Occidental: nord-occidental /a.risˈka/ valencià /a.risˈkaɾ/, /a.risˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arriscà
   * Etimologia: Del prefix a- i risc, segle XIV.

### Verb

arriscar trans., pron. ‎(pronominal arriscar-se)
* Exposar o posar en risc de dany o pèrdua.
* (pronominal) atrevir-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrisco, arrisca, arrisquem

#### Sinònims

* apostar, jugar-se-la
* atrevir, aventurar, exposar, llançar

#### Derivats

* arriscament

#### Compostos i expressions

* Qui no s'arrisca, no pisca - sovint és necessari exposar-se per aconseguir alguna cosa

#### Traduccions

* Anglès: risk $^{(en)}$
* Castellà: arriesgar $^{(es)}$
* Francès: risquer $^{(fr)}$
* Italià: rischiare $^{(it)}$, arrischiare $^{(it)}$
* Portuguès: arriscar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: arriscar
# arriscar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈkar.sə/, occidental /a.risˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

arriscar-se
* Forma pronominal de arriscar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arriscares
# arriscaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ris.kəˈɾan/, occidental /a.ris.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arriscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arriscar.
# arriscaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ris.kəˈɾi.ə/, occidental /a.ris.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arriscaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arriscar.
# atarteraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾas/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atarteraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atarterar.
# atarteraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atarteraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atarterar.
# atarterares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾa.ɾəs/, occidental /a.taɾ.teˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

atarterares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atarterar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarteraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atarteraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atarterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atarterar.
# atarterarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atarterarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atarterar.
# atarteraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.təˈɾa.ɾən/, occidental /a.taɾ.teˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atarteraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atarterar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atarterar.
# atarteraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾe/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atarteraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atarterar.
# atarterarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.tə.ɾəˈɾa/, occidental /a.taɾ.te.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atarterarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atarterar.
# atarterareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tər.tə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.təɾ.tə.ɾəˈɾəw/, /ə.tər.tə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.taɾ.te.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atarterareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atarterar.
# assiguesses
## Català antic
### Verb

assiguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguets
## Català antic
### Verb

assiguets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# assigueu
## Català antic
### Verb

assigueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# assiguent
## Català antic
### Verb

assiguent
* gerundi de asseure
# assiguera
## Català antic
### Verb

assiguera
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assigueren
## Català antic
### Verb

assigueren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de asseure
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assigueres
## Català antic
### Verb

assigueres
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguessen
## Català antic
### Verb

assiguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assigues
## Català antic
### Verb

assigues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de asseure
# assigut
## Català antic
### Verb

assigut
* participi masculí singular de asseure
# arxivasses
## Català
### Verb

arxivasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.βəs/, balear /əɾ.ʃiˈva.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.βes/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ves/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arxivaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
# arxivavi
## Català
### Verb

arxivavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
# arxivaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.βən/, balear /əɾ.ʃiˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.βen/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ven/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arxivaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
# arxivassin
## Català
### Verb

arxivassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivassis
## Català
### Verb

arxivassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivau
## Català
### Verb

arxivau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arxivar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arxivar.
# arxivava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.βə/, balear /əɾ.ʃiˈva.və/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.βa/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.va/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arxivava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arxivar.
# arrossegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.βən/ balear /ə.ro.səˈɣa.vən/, /ə.ru.səˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ro.seˈɣa.βen/ valencià /a.ro.seˈɣa.ven/, /a.ro.seˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrossegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.βəs/ balear /ə.ro.səˈɣa.vəs/, /ə.ru.səˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ro.seˈɣa.βes/ valencià /a.ro.seˈɣa.ves/, /a.ro.seˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrossegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegavi
## Català
### Verb

arrossegavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.βə/ balear /ə.ro.səˈɣa.və/, /ə.ru.səˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ro.seˈɣa.βa/ valencià /a.ro.seˈɣa.va/, /a.ro.seˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrossegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.sə.ɣəˈɾe/ balear /ə.ro.sə.ɣəˈɾe/, /ə.ru.sə.ɣəˈɾe/ Occidental: /a.ro.se.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrossegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrossegar.
# arrossegaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.sə.ɣəˈɾi.əw/ balear /ə.ro.sə.ɣəˈɾi.əw/, /ə.ru.sə.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ro.se.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrossegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrossegar.
# arrossegavo
## Català
### Verb

arrossegavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arromangaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.əs/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾi.əs/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arromangaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arromangar.
# arromangaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾe/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾe/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾe/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arromangaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arromangar.
# arromangassen
## Català
### Verb

arromangassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.ə/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾi.ə/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.ə/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arromangaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arromangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arromangar.
# arromangarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.ən/ balear /ə.ro.məŋ.ɡəˈɾi.ən/, /ə.ru.məŋ.ɡəˈɾi.ən/ Occidental: /a.ro.maŋ.ɡaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arromangarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arromangar.