OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# appai
## Italià
### Verb

appai
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de appaiare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de appaiare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de appaiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de appaiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de appaiare
# apoyo
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈpo.ʝo/ americà: austral \aˈpo.ʒo\
   * Rimes: -oʝo

### Nom

apoyo m. ‎(plural apoyos)
* recolzament
* suport

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·yo (3)
# aparroquianaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.ə/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾi.ə/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aparroquianaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aparroquianar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aparroquianar.
# aparroquianaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.əs/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾi.əs/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.əs/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aparroquianaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aparroquianar.
# aparroquianarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾa/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾa/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾa/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aparroquianarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aparroquianar.
# aparroquianaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾas/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾas/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾas/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aparroquianaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aparroquianar.
# aparroquianaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.əw/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾi.əw/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.əw/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aparroquianaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aparroquianar.
# aparroquianareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾɛw/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾəw/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparroquianareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aparroquianar.
# aparroquianarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.ən/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾi.ən/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aparroquianarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aparroquianar.
# aparroquianaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾe/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾe/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾe/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aparroquianaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aparroquianar.
# argentats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈtats/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈtats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

argentats m. pl.
* Forma plural de argentat.

### Verb

argentats
* Participi masculí plural del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tats (3)
* Anagrama: regantats
# argentea
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈɡɛn.tɛ.a/, /arˈɡɛn.tɛ.aː/

### Adjectiu

argentea
* nominatiu femení singular de argenteus
* nominatiu neutre plural de argenteus
* vocatiu femení singular de argenteus
* vocatiu neutre plural de argenteus
* acusatiu neutre plural de argenteus
argenteā
* ablatiu femení singular de argenteus
# argentatos
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛnˈtaː.toːs/

### Adjectiu

argentātōs
* acusatiu masculí plural de argentātus
# argentatus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛnˈtaː.tʊs/
   * Etimologia: De argentum.

### Adjectiu

argentātus m., argentāta f., argentātum n.
* argentat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | argentātus | argentāta | argentātum | argentātī | argentātae | argentāta |
| Vocatiu | argentāte | argentāta | argentātum | argentātī | argentātae | argentāta |
| Acusatiu | argentātum | argentātam | argentātum | argentātōs | argentātās | argentāta |
| Genitiu | argentātī | argentātae | argentātī | argentātōrum | argentātārum | argentātōrum |
| Datiu | argentātō | argentātae | argentātō | argentātīs | argentātīs | argentātīs |
| Ablatiu | argentātō | argentātā | argentātō | argentātīs | argentātīs | argentātīs |

#### Sinònims

* argentĕus

#### Relacionats

* argentōsus
# argentau
## Català
### Verb

argentau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de argentar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tau (3)
* Anagrames: atraguen, guantera
# argentatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.ɡɛnˈtaː.tʊm/

### Adjectiu

argentātum
* nominatiu neutre singular de argentātus
* vocatiu neutre singular de argentātus
* acusatiu masculí singular de argentātus
* acusatiu neutre singular de argentātus
# arravataves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈta.βəs/, balear /ə.rə.vəˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈta.βes/ valencià /a.ra.vaˈta.ves/, /a.ra.βaˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arravataves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arravatar.
# arravataven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈta.βən/, balear /ə.rə.vəˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈta.βen/ valencià /a.ra.vaˈta.ven/, /a.ra.βaˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arravataven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arravatar.
# arravatasses
## Català
### Verb

arravatasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.
# arravatau
## Català
### Verb

arravatau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arravatar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arravatar.
# arravatassis
## Català
### Verb

arravatassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.
# arravatava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βəˈta.βə/, balear /ə.rə.vəˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βaˈta.βa/ valencià /a.ra.vaˈta.va/, /a.ra.βaˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arravatava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arravatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arravatar.
# apropes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔ.pəs/, occidental /aˈpɾɔ.pes/
   * Rimes: -ɔpes

### Verb

apropes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apropar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pes (3)
* Anagrames: popares, preposa, preposà
# apropau
## Català
### Verb

apropau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apropar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apropar.

#### Variants

* [1] apropeu
* [2] apropeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pro·pau (3)
# apropessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpe.sən/ balear /ə.pɾoˈpe.sən/, /ə.pɾuˈpe.sən/ Occidental: /a.pɾoˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apropessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropar.
# apropesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpe.səs/ balear /ə.pɾoˈpe.səs/, /ə.pɾuˈpe.səs/ Occidental: /a.pɾoˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apropesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropar.
# apropava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpa.βə/ balear /ə.pɾoˈpa.və/, /ə.pɾuˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pɾoˈpa.βa/ valencià /a.pɾoˈpa.va/, /a.pɾoˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apropava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apropar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apropar.
# apropaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpa.βən/ balear /ə.pɾoˈpa.vən/, /ə.pɾuˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pɾoˈpa.βen/ valencià /a.pɾoˈpa.ven/, /a.pɾoˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apropaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apropar.
# apleguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɫɛ.ɣən/ balear /əˈpɫə.ɣən/, /əˈpɫɛ.ɣən/ Occidental: /aˈpɫe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

apleguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aplegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aplegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·guen (3)
* Anagrama: planegeu

## Català antic
### Verb

apleguen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de aplegar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aplegar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aplegar
# aplegavo
## Català
### Verb

aplegavo
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar.
# aplegs
## Català antic
### Verb

aplegs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de aplegar
# aplegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəˈɣa.βə/, balear /ə.pɫəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pɫeˈɣa.βa/ valencià /a.pɫeˈɣa.va/, /a.pɫeˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aplegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar
# aplegue
## Català
### Verb

aplegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aplegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aplegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gue (3)
* Anagrama: palegeu
# aplego
## Català

   * Pronúncia: central /əˈpɫɛ.ɣu/, occidental /aˈpɫe.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo

### Verb

aplego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·go (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeglop)
* Anagrama: apòleg
# apleguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəˈɣɛm/ balear /ə.pɫəˈɣəm/, /ə.pɫəˈɣɛm/ Occidental: /a.pɫeˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apleguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aplegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aplegar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·guem (3)
* Anagrames: amplegeu, palmegeu

## Català antic
### Verb

apleguem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de aplegar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de aplegar
# aplegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəˈɣa.βən/, balear /ə.pɫəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pɫeˈɣa.βen/ valencià /a.pɫeˈɣa.ven/, /a.pɫeˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aplegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar
# aplegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəˈɣa.βəs/, balear /ə.pɫəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pɫeˈɣa.βes/ valencià /a.pɫeˈɣa.ves/, /a.pɫeˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aplegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar
# aqüi-
## Català

   * Pronúncia: /ə.kwi/, /a.kwi/
   * Etimologia: Del llatí acqua.

### Prefix

aqüi-
* aigua
    Ex.: aqüífer, aqüicultura

#### Traduccions

* Anglès: aqui- $^{(en)}$
* Castellà: acui- $^{(es)}$
* Francès: aqui- $^{(fr)}$
# ara i adés
## Català

   * Etimologia: Literalment, «en aquest moment i fa poc».

### Adverbi

ara i adés
* de tant en tant
* (valencià) sovint

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB, DSFF
# araara
## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈa.ɾaˈa.ɾa/
   * Etimologia: Duplicació de ara

### Verb

araara
* estar desvetllat, estar a l'aguait
# arab
## Romanès
### Nom

arab m. ‎(plural arabi, femení arabă)
* home àrab

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | arab | arabul | (niște) | arabi | arabii |
| Genitiu-datiu | (unui) | arab | arabului | (unor) | arabi | arabilor |
| Vocatiu | | arabule, arabe | arabule, arabe | | arabilor | arabilor |
# ara pla
## Català
### Interjecció

ara pla!
* Expressió de sorpresa o desaprovació.

#### Sinònims

* renoi

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aqüífer
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkwi.fər/, occidental /aˈkwi.feɾ/
   * Rimes: -ifeɾ
   * Etimologia: Del prefix aqüi- i el sufix -fer.

### Nom

aqüífer m. ‎(plural aqüífers)
* Dipòsit d'aigua subterrània de formació natural.

#### Traduccions

* Anglès: aquifer $^{(en)}$
* Castellà: acuífero $^{(es)}$
* Francès: aquifère $^{(fr)}$
* Italià: falda aquifera $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qüí·fer (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefiqru)
* Anagrama: afrique

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aqüífers
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkwi.fərs/, occidental /aˈkwi.feɾs/
   * Rimes: -ifeɾs

### Nom

aqüífers m. pl.
* Forma plural de aqüífer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qüí·fers (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefiqrsu)
* Anagrames: afriques, afriqués
# ara ve quan el maten
## Català

   * Etimologia: Dels guions d’obres cinematogràfiques quan el punt culminant és la mort d’un dels protagonistes.

### Frase feta

ara ve quan el maten
* Ara és el moment culminant, el moment clau, la part més difícil.
    «Avisant amb un “ara ve quan el maten”, Sergio Dalma es preguntava com podia fer un resum dels seus 35 anys de carrera sense fer res caòtic.» («Somriu, tu somriu sempre», El Punt Avui, 12 agost 2024)
* Introducció per cridar l’atenció sobre una qüestió important.
    «I ara ve quan el maten. La cirereta de l’arboç no només pot fer el paper del picoteig, també pot arribar a fer el del vermut!» («El bosc convida a aperitiu», Vadegust, 6 octubre 2020)

#### Traduccions

* Anglès: when the balloon goes up $^{(en)}$
* Castellà: ahora viene lo bueno $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# arilésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.səw/, occidental /a.ɾiˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
# arilí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫi/, occidental /a.ɾiˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

arilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arilar.
# arilàssiu
## Català
### Verb

arilàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
# arilàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾiˈɫa.βəm/, balear /ə.ɾiˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾiˈɫa.βem/ valencià /a.ɾiˈɫa.vem/, /a.ɾiˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arilàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·là·vem (4)
* Anagrames: avilarem, avilàrem
# arilàssim
## Català
### Verb

arilàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·làs·sim (4)
* Anagrama: assimilar
# ariléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.sim/, occidental /a.ɾiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ariléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
# arilàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾiˈɫa.βəw/, balear /ə.ɾiˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾiˈɫa.βew/ valencià /a.ɾiˈɫa.vew/, /a.ɾiˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arilàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·là·veu (4)
* Anagrames: avilareu, avilàreu
# arilés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫes/, occidental /a.ɾiˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

arilés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·lés (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilrs)
* Anagrames: Israel, reials
# ariléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.səm/, occidental /a.ɾiˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ariléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
# ariléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫe.siw/, occidental /a.ɾiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ariléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Anagrama: siularies
# armons
## Català
### Nom

armons m. pl.
* Forma plural de armó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mons (2)
* Heterograma de 6 lletres (amnors)
* Anagrama: romans
# armonía
## Castellà

   * Pronúncia: /aɾ.moˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí harmonĭa, del grec antic ἁρμονία ‎(harmonía).

### Nom

armonía f. ‎(plural armonías)
* harmonia

#### Derivats

* armonioso
* armonizar
* filarmonía

#### Relacionats

* armónico
* armónica

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mo·ní·a (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre armonía
# armonizzò
## Italià
### Verb

armonizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de armonizzare
# armor
## Anglès
### Nom

armor ‎(comptable i incomptable, plural armors)
* armadura
# armored
## Anglès
### Adjectiu

armored ‎(comparatiu more armored, superlatiu most armored)
* (Am.) blindat
    Armored vehicle - Vehicle blindat
    Armored division - Divisió blindada

#### Sinònims

* armoured

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# armonías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.moˈni.as/, meridional /aɾ.moˈni.ah/
       Americà: alt /aɾ.moˈni.(a)s/, baix /aɾ.moˈni.ah/, austral /aɾ.moˈni.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

armonías f. pl.
* forma plural de armonía
# armonizziamoci
## Italià
### Verb

armonizziamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de armonizzarsi
# armonizziate
## Italià
### Verb

armonizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de armonizzare
# armonizzino
## Italià
### Verb

armonizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de armonizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de armonizzare
# armonizzo
## Italià
### Verb

armonizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de armonizzare
# aquarterareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwər.tə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.kwəɾ.tə.ɾəˈɾəw/, /ə.kwər.tə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aquarterareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aquarterar.
# aquarterar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kwər.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.kwar.teˈɾa/ valencià /a.kwaɾ.teˈɾaɾ/, /a.kwaɾ.teˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aquarterà
   * Etimologia: Del prefix a- i quarter.

### Verb

aquarterar trans.
* Posar la tropa en quarters.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aquartero, aquartera, aquarterem Vocal rizotònica: /e/

#### Derivats

* aquarterament

#### Traduccions

* Castellà: acuartelar $^{(es)}$
* Francès: caserner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quar·te·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# aquarterara
## Català
### Verb

aquarterara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾa.ɾən/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aquarteraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aquarterar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarterares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾa.ɾəs/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aquarterares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aquarterar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aquarteraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aquarterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aquarterar.
# aquarteraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾan/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aquarteraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aquarterar.
# aquarterarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aquarterarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aquarterar.
# areae gastricae
## Llatí
### Nom

areae gastricae
* (Terminologia Anatomica) àrea gàstrica

### Vegeu també

* areae gastricae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# areflèxia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈfɫɛk.si.ə/, occidental /a.reˈfɫɛk.si.a/
   * Rimes: -ɛksia

### Nom

areflèxia f. ‎(plural areflèxies)
* Grafia obsoleta des del 2017 de arreflèxia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·flè·xi·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# aream
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.rɛ.am/

### Nom

āream
* acusatiu singular de ārea
# areg
## Català
### Verb

areg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·reg (2)
* Anagrames: Àger, agre, rega, regà
# arearum
## Llatí

   * Pronúncia: /aː.rɛˈaː.rʊm/

### Nom

āreārum
* genitiu plural de ārea
# aree
## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.re.e/

### Nom

aree f. pl.
* forma plural de area

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·re·e (3)
# areas
## Anglès
### Nom

areas
* forma plural de area

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.rɛ.aːs/

### Nom

āreās
* acusatiu plural de ārea
# arega
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾe.ɣə/, occidental /aˈɾe.ɣa/
   * Rimes: -eɡa

### Verb

arega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aregar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·ga (3)
* Anagrama: Ègara
# arronsàieu
## Català
### Verb

arronsàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arronsar.