OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estomaquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈma.kin/ balear /əs.toˈma.kin/, /əs.tuˈma.kin/ Occidental: /es.toˈma.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

estomaquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estomacar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estomacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: qüestionam
# estomaquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.məˈke.sis/ balear /əs.to.məˈke.sis/, /əs.tu.məˈke.sis/ Occidental: /es.to.maˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estomaquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estomacar.
# estomaquet
## Occità

   * Pronúncia: /es.tu.maˈket/

### Nom

estomaquet m. ‎(plural estomaquets)
* (botànica) tomaquera (Solanum lycopersicum L.)

#### Variants

* estomaguet, tomaquet

#### Sinònims

* poma d'amor, tomata

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 307. ISBN 978-2-85910-453-5.
# estatísticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˌtis.ti.kəˈmen/ balear /əs.təˌtis.ti.kəˈment/, /əs.təˌtis.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.taˌtis.ti.kaˈmen/ valencià /es.taˌtis.ti.kaˈment/, /es.taˌtis.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estatístic i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

estatísticament
* D'una manera estatística.

#### Sinònims

* estadísticament (castellanisme)

#### Traduccions

* Anglès: statistically $^{(en)}$
* Castellà: estadísticamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·tís·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre estatísticament
# estatístiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈtis.ti.kəs/, occidental /es.taˈtis.ti.kes/
   * Rimes: -istikes

### Nom

estatístiques f. pl.
* Forma plural de estatística.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·tís·ti·ques (5)
# estava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈta.βə/, balear /əsˈta.və/ Occidental: /esˈta.βa/, /esˈta.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

estava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·va (3)
* Anagrames: avesat, tesava
# estavellant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.βəˈʎan/ balear /əs.tə.vəˈʎant/, /əs.tə.vəˈʎan/ Occidental: nord-occidental /es.ta.βeˈʎan/ valencià /es.ta.veˈʎant/, /es.ta.βeˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

estavellant
* Gerundi del verb estavellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ve·llant (4)
# estau
## Català
### Verb

estau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estar.
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tau (2)
* Anagrames: ateus, autes, tesau
# estavell
## Català
### Verb

estavell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estavellar.

#### Variants

* estavello, estavelle, estavelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·vell (3)
* Anagrames: tavelles, tavellés
# estavella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈβe.ʎə/, balear /əs.təˈve.ʎə/ Occidental: nord-occidental /es.taˈβe.ʎa/ valencià /es.taˈve.ʎa/, /es.taˈβe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

estavella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estavellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estavellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ve·lla (4)
* Anagrames: alletaves, atavelles, atavellés
# estavellam
## Català
### Verb

estavellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estavellar.

#### Variants

* estavellem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ve·llam (4)
* Anagrames: estallàvem, metal·laves
# estavellada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.βəˈʎa.ðə/, balear /əs.tə.vəˈʎa.ðə/ Occidental: nord-occidental /es.ta.βeˈʎa.ða/ valencià /es.ta.veˈʎa.ða/, /es.ta.βeˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

estavellada
* Participi femení singular del verb estavellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ve·lla·da (5)
* Anagrama: atavellades
# estavellades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.βəˈʎa.ðəs/, balear /əs.tə.vəˈʎa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /es.ta.βeˈʎa.ðes/ valencià /es.ta.veˈʎa.ðes/, /es.ta.βeˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

estavellades
* Participi femení plural del verb estavellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ve·lla·des (5)
# esporuguissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi.sis/ balear /əs.po.ɾuˈɣi.sis/, /əs.pu.ɾuˈɣi.sis/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

esporuguissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esporuguir.
# esporuguixen
## Català
### Verb

esporuguixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣiw/ balear /əs.po.ɾuˈɣiw/, /əs.pu.ɾuˈɣiw/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

esporuguiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esporuguir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esporuguir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esporuguir.
# esporuguix
## Català
### Verb

esporuguix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esporuguir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esporuguir.
# esporuguixes
## Català
### Verb

esporuguixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguixo
## Català
### Verb

esporuguixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi/ balear /əs.po.ɾuˈɣi/, /əs.pu.ɾuˈɣi/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: esporuguir

### Verb

esporuguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esporuguir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esporuguir.
# estibadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.βəˈðo.ɾə/, occidental /es.ti.βaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

estibadora f. ‎(plural estibadores)
* Forma femenina de estibador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·ba·do·ra (5)
* Anagrama: destorbaia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ti.βaˈðo.ɾa\, meridional \eh.ti.βaˈðo.ɾa\
       Americà: alt /es.t(i).baˈdo.ɾa/, baix \eh.ti.βaˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

estibadora f. ‎(plural estibadoras)
* forma femenina de estibador
# estibes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈti.βəs/, occidental /esˈti.bes/
   * Rimes: -ibes

### Nom

estibes f. pl.
* Forma plural de estiba.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·bes (3)
* Anagrames: besties, bèsties
# estiatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tiˈad.ʒə/, occidental /es.tiˈa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del francès étiage.

### Nom

estiatge m. ‎(plural estiatges)
* Moment en què un riu es troba a la seva capacitat mínima.

#### Traduccions

* Castellà: estiaje $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·at·ge (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estibadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.βəˈðo.ɾəs/, occidental /es.ti.βaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

estibadores f. pl.
* Forma plural de estibadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·ba·do·res (5)
* Anagrama: destorbaies

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ti.βaˈðo.ɾes\, meridional \eh.ti.βaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /es.ti.baˈdo.(ɾe)s/, baix \eh.ti.βaˈðo.ɾeh\, austral \eh.ti.βaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

estibadores m. pl.
* forma plural de estibador
# estiba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈti.βə/, occidental /esˈti.ba/
       Informal: valencià /asˈti.βa/
   * Rimes: -iba
   * Etimologia: Del verb estibar, segle XIV

### Nom

estiba f. ‎(plural estibes)
* Resultat d'estibar, col·locació adequada de la càrrega en una nau.
* Pila d'objectes.

#### Traduccions

* Anglès: stowage $^{(en)}$
* Castellà: estiba $^{(es)}$
* Francès: estive $^{(fr)}$
* Italià: stivaggio $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·ba (3)
* Heterograma de 6 lletres (abeist)
* Anagrames: baties, batiés, bestia, bèstia, esbati, esbatí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estibadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ti.βaˈðo.ɾas\, meridional \eh.ti.βaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /es.ti.baˈdo.(ɾa)s/, baix \eh.ti.βaˈðo.ɾah\, austral \eh.ti.βaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

estibadoras f. pl.
* forma plural de estibadora
# espitellau
## Català
### Verb

espitellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espitellar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llau (4)
# espitellava
## Català
### Verb

espitellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·va (5)
# espitellaves
## Català
### Verb

espitellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ves (5)
# espitellat
## Català
### Verb

espitellat
* Participi masculí singular del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llat (4)
# espitellats
## Català
### Verb

espitellats
* Participi masculí plural del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llats (4)
# espitellaven
## Català
### Verb

espitellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·lla·ven (5)
# espitellasses
## Català
### Verb

espitellasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellessis, espitellassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llas·ses (5)
# espitellassis
## Català
### Verb

espitellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellessis, espitellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llas·sis (5)
# espitellem
## Català
### Verb

espitellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb espitellar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb espitellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llem (4)
# espitellassin
## Català
### Verb

espitellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitellar-se.

#### Variants

* espitellessin, espitellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·te·llas·sin (5)
# esteim
## Català

   * Pronúncia: balear /əsˈtəjm/, /əsˈtɛjm/
   * Etimologia: Variant de estam per analogia amb altres verbs: feim, deim, etc.

### Verb

esteim
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·teim (2)
* Anagrames: estime, meties, temies
# esteia
## Català
### Verb

esteia
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estar.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estar.
# esteien
## Català
### Verb

esteien
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estar.
# estela
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɛ.lə/, occidental /esˈtɛ.la/
   * Rimes: -ɛla
   * Etimologia: Del llatí stēla.

### Nom

estela f. ‎(plural esteles)
* monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions
* (dialectal, septentrional) estrella, estel

#### Traduccions

* Alemany: Stele $^{(de)}$ f.
* Anglès: stele $^{(en)}$
* Castellà: estela $^{(es)}$
* Eslovac: stéla $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: steleo $^{(eo)}$
* Francès: stèle $^{(fr)}$
* Italià: stele $^{(it)}$ f.
* Polonès: stela $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: estela $^{(pt)}$ f.
* Rus: сте́ла $^{(ru)}$ f. ‎(stela)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·la (3)
* Anagrames: aletes, àteles

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈte.la/, meridional /ehˈte.la/
       Americà: alt /esˈte.la/, baix /ehˈte.la/
   * Rimes: -ela

### Nom

estela f. ‎(plural estelas)
* estela
* deixant, solc

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·la (3)

### Vegeu també

* estela. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# estelada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈɫa.ðə/, occidental /es.teˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

estelada f. ‎(plural estelades)
* Bandera catalana ornada amb un estel dins d’un triangle a l’asta com a símbol reivindicatiu.

### Adjectiu

estelada f. ‎(plural estelades)
* Forma femenina de estelat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·la·da (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esteies
## Català
### Verb

esteies
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estar.
# esteis
## Català
### Verb

esteis
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·teis (2)
* Anagrama: isetes
# estelar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.teˈlaɾ/, meridional /eh.teˈlaɾ/
       Americà: alt /es.t(e)ˈlaɾ/, baix /eh.teˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Adjectiu

estelar inv. ‎(plural estelares)
* estel·lar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·lar (3)
# estomordisca
## Català
### Verb

estomordisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estomordir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estomordir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estomordir.
# estomordiré
## Català
### Verb

estomordiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estomordir.
# estomordisquen
## Català
### Verb

estomordisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estomordir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estomordir.
# estomordiries
## Català
### Verb

estomordiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estomordir.
# estomordiràs
## Català
### Verb

estomordiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estomordir.
# estomordirien
## Català
### Verb

estomordirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estomordir.
# estomordirà
## Català
### Verb

estomordirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estomordir.
# estomordiríeu
## Català
### Verb

estomordiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estomordir.
# estomordisc
## Català
### Verb

estomordisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estomordir.

### Miscel·lània

* Anagrama: doctoréssim
# espolsarives
## Català
### Verb

espolsarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de espolsar.

#### Variants

* espolsaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·ri·ves (5)
# espolsassen
## Català
### Verb

espolsassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguessen, espolsessin, espolsessen, espolsassin, espolsaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sas·sen (4)
# espolsarívem
## Català
### Verb

espolsarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de espolsar.

#### Variants

* espolsaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·rí·vem (5)
* Anagrama: esplomarives
# espolsasses
## Català
### Verb

espolsasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguesses, espolsessis, espolsesses, espolsassis, espolsares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sas·ses (4)
# espolsarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫ.səˈɾa/ balear /əs.poɫ.səˈɾa/, /əs.puɫ.səˈɾa/ Occidental: /es.poɫ.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espolsarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espolsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·rà (4)
# espolsaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫ.səˈɾas/ balear /əs.poɫ.səˈɾas/, /əs.puɫ.səˈɾas/ Occidental: /es.poɫ.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espolsaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espolsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·ràs (4)
# espolsaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫ.səˈɾi.əw/ balear /əs.poɫ.səˈɾi.əw/, /əs.puɫ.səˈɾi.əw/ Occidental: /es.poɫ.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espolsaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espolsar.

#### Variants

* espolsaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·rí·eu (5)
# espolsaríveu
## Català
### Verb

espolsaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espolsar.

#### Variants

* espolsaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·rí·veu (5)
# espolsaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫ.səˈɾe/ balear /əs.poɫ.səˈɾe/, /əs.puɫ.səˈɾe/ Occidental: /es.poɫ.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espolsaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espolsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·ré (4)
# espolsaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫ.səˈɾi.əm/ balear /əs.poɫ.səˈɾi.əm/, /əs.puɫ.səˈɾi.əm/ Occidental: /es.poɫ.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

espolsaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de espolsar.

#### Variants

* espolsarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sa·rí·em (5)
* Anagrama: esplomaries
# estrangulessa
## Català
### Verb

estrangulessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estranguleguéssom
## Català
### Verb

estranguleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estranguleguéssou
## Català
### Verb

estranguleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estrangulen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡu.ɫən/, occidental /es.tɾaŋˈɡu.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

estrangulen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estrangular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrangular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de estrangular
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de estrangular
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de estrangular
# estrangules
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡu.ɫəs/, occidental /es.tɾaŋˈɡu.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

estrangules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estrangular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangules
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de estrangular
# estrangulessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.sən/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

estrangulessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estrangulesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.səs/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

estrangulesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estrangulessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.sin/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

estrangulessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# existesquen
## Català
### Verb

existesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb existir.
# existesqui
## Català
### Verb

existesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb existir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb existir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·tes·qui (4)
* Anagrames: teixesquis, teixisques
# existentialisms
## Anglès
### Nom

existentialisms
* forma plural de existentialism
# existentialism
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɛɡzɪˈstɛnʃəlɪzəm/
   * Etimologia: De existential i el sufix -ism, calc de l’alemany Existentialismus.

### Nom

existentialism ‎(comptable i incomptable, plural existentialisms)
* existencialisme
# existentialismes
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡ.zis.tɑ̃.sjaˈlism/

### Nom

existentialismes m. pl.
* forma plural de existentialisme
# existesques
## Català
### Verb

existesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb existir.
# existentialisme
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡ.zis.tɑ̃.sjaˈlism/

### Nom

existentialisme m. ‎(plural existentialismes)
* existencialisme

### Vegeu també

* existentialisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# existesc
## Català
### Verb

existesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de existir.
# existesca
## Català
### Verb

existesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb existir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb existir.

### Miscel·lània

* Anagrama: escatixes
# excorticassin
## Català
### Verb

excorticassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquessin, excortiquessen, excorticassen, excorticaren
# excorticaríveu
## Català
### Verb

excorticaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de excorticar.

#### Variants

* excorticaríeu
# excorticassen
## Català
### Verb

excorticassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquessin, excortiquessen, excorticassin, excorticaren
# excorticasses
## Català
### Verb

excorticasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquessis, excortiquesses, excorticassis, excorticares
# excorticava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.βə/ balear /əks.koɾ.tiˈka.və/, /əks.kur.tiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /eks.kor.tiˈka.βa/ valencià /eks.koɾ.tiˈka.va/, /eks.koɾ.tiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

excorticava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de excorticar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de excorticar.