OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incardinen
## Català
### Verb

incardinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incardinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incardinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incardinar.
# incardine
## Català
### Verb

incardine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incardinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incardinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incardinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incardinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·car·di·ne (4)
* Anagrames: candirien, incendiar, indicaren
# injectassen
## Català
### Verb

injectassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectassis
## Català
### Verb

injectassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectaríveu
## Català
### Verb

injectaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de injectar.
# injectaríeu
## Català
### Verb

injectaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de injectar.
# injectassin
## Català
### Verb

injectassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# injectasses
## Català
### Verb

injectasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injectar.
# indicates
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪndɪˌkeɪtz/

### Verb

indicates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de indicate:
    he/she/it indicates = [ell/ella] indica.
# indicateur
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.di.kaˈtœʁ/

### Adjectiu

indicateur m. ‎(femení indicatrice, plural masculí indicateurs, plural femení indicatrices)
* indicador

### Nom

indicateur m. ‎(plural indicateurs, femení indicatrice)
* indicador
# indicateurs de tenus
## Francès
### Nom

indicateurs de tenus m. pl.
* forma plural de indicateur de tenus
# indicati
## Italià
### Verb

indicati
* participi passat masculí plural de indicare
# indicated
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪndɪˌkeɪtɪd/ àudio (EUA)

### Verb

indicated
* passat i participi de indicate (indicar).
# indicateur de tenus
## Francès
### Nom

indicateur de tenus m. ‎(plural indicateurs de tenus)
* (futbol americà) indicador d'intents

### Vegeu també

* indicateur de tenus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# indicateurs
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.di.kaˈtœʁ/

### Nom

indicateurs m. pl.
* forma plural de indicateur
# indicatiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.di.kəˈtiw/, occidental /in.di.kaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí indicatīvus, segle XV.

### Adjectiu

indicatiu m. ‎(femení indicativa, plural masculí indicatius, plural femení indicatives)
* indicador

### Nom

indicatiu m. ‎(plural indicatius)
* Mode verbal que indica o demostra senzillament les coses.

#### Sinònims

* mode indicatiu

#### Traduccions

* Anglès: indicative $^{(en)}$
* Castellà: indicativo $^{(es)}$
* Francès: indicatif $^{(fr)}$
* Italià: indicativo $^{(it)}$
* Llatí: indicativus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·tiu (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# indicating
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪndɪˌkeɪtɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

indicating
* gerundi de indicate: indicant.
# increparíem
## Català
### Verb

increparíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pa·rí·em (5)
* Anagrama: imprecarien
# increparà
## Català
### Verb

increparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de increpar.
# increparíeu
## Català
### Verb

increparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de increpar.
# increpas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪŋ.krɛ.paːs/

### Verb

increpās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de increpō
# increpassen
## Català
### Verb

increpassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
# increpasses
## Català
### Verb

increpasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
# increpassis
## Català
### Verb

increpassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
# increparé
## Català
### Verb

increparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de increpar.

### Miscel·lània

* Anagrama: creparien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kɾe.paˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.kɾe.p(a)ˈɾe\, baix \iŋ.kɾe.paˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

increparé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb increpar
# increpassin
## Català
### Verb

increpassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
# increparàs
## Català
### Verb

increparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de increpar.
# incidesqui
## Català
### Verb

incidesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incidir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incidir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incidir.
# incidesquin
## Català
### Verb

incidesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incidir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·des·quin (4)
* Anagrama: incidisquen
# incidien
## Català
### Verb

incidien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·di·en (4)
* Anagrames: incendii, incendií, incendiï, indicien
# incidesquis
## Català
### Verb

incidesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·des·quis (4)
* Anagrama: incidisques
# incidia
## Català
### Verb

incidia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incidir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·di·a (4)
* Anagrames: indicia, indicià
# incidies
## Català
### Verb

incidies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·di·es (4)
* Anagrames: indicies, indiciés
# incidi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪŋ.kɪ.diː/, /ɪŋˈkiː.diː/

### Verb

incidī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de incidō

### Verb

incīdī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de incīdō
# indultésseu
## Català
### Verb

indultésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultéssem
## Català
### Verb

indultéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultàveu
## Català
### Verb

indultàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultés
## Català
### Verb

indultés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultàssim
## Català
### Verb

indultàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultàsseu
## Català
### Verb

indultàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultàssiu
## Català
### Verb

indultàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indulté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dulˈte/, meridional \iŋ.dulˈte\
       Americà: alt /in.dulˈte/, baix \iŋ.dulˈte\, austral /in.dulˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

indulté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb indultar
# interactuéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.sim/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

interactuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssem, interactuàssim, interactuàssem, interactuàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·és·sim (6)
# interactuï
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾəkˈtu.i/, occidental /in.te.ɾakˈtu.i/
   * Rimes: -ui

### Verb

interactuï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interactuar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interactuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interactuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactuo, interactue, interactuu
* [2] interactue
* [3] interactue
* [4] interactue

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·ï (5)
* Anagrama: interactiu
# interactuïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾəkˈtu.in/, occidental /in.te.ɾakˈtu.in/
   * Rimes: -uin

### Verb

interactuïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interactuar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactuen
* [2] interactuen

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·ïn (5)
# interactuïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾəkˈtu.is/, occidental /in.te.ɾakˈtu.is/
   * Rimes: -uis

### Verb

interactuïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactues

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·ïs (5)
* Anagrama: interactius
# interactuéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.səm/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

interactuéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssim, interactuàssim, interactuàssem, interactuàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·és·sem (6)
# interactuéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.siw/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

interactuéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuésseu, interactuàssiu, interactuàsseu, interactuàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·és·siu (6)
# interactuí
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈi/, occidental /in.te.ɾak.tuˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

interactuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·í (5)
* Anagrama: interactiu
# interamente
## Italià

   * Pronúncia: /inˌte.raˈmen.te/
   * Etimologia: De intero i el sufix -mente.

### Adverbi

interamente
* enterament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·ra·mén·te (5)
# interactués
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈes/, occidental /in.te.ɾak.tuˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

interactués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactuessi, interactuàs, interactuara
* [2] interactuessi, interactuàs, interactuara

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·és (5)
# interactuésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈe.səw/, occidental /in.te.ɾak.tuˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

interactuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssiu, interactuàssiu, interactuàsseu, interactuàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·és·seu (6)
# ingeniosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈnjo.sa\, meridional \iŋ.heˈnjo.sa\
       Americà: alt \iŋ.xeˈnjo.s(a)\, baix \iŋ.heˈnjo.sa\, austral \iŋ.xeˈnjo.sa\
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

ingeniosa f. ‎(plural ingeniosas)
* forma femenina de ingenioso
# ingeniosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˌnjo.saˈmen.te\, meridional \iŋ.heˌnjo.saˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.xeˌnjo.saˈmen.t(e)\, baix \iŋ.heˌnjo.saˈmen.te\, austral \iŋ.xeˌnjo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De ingenioso i el sufix -mente.

### Adverbi

ingeniosamente
* enginyosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·nio·sa·men·te (6)
# ingeniorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nɪˈoː.rʊm/

### Nom

ingeniōrum
* genitiu plural de ingenium
# ingeniosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈnjo.sos\, meridional \iŋ.heˈnjo.soh\
       Americà: alt \iŋ.xeˈnjo.s(o)s\, baix \iŋ.heˈnjo.soh\, austral \iŋ.xeˈnjo.sos\
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

ingeniosos m. pl.
* forma plural de ingenioso
# ingeniously
## Anglès

   * Etimologia: De ingenious i el sufix -ly.

### Adverbi

ingeniously ‎(comparatiu more ingeniously, superlatiu most ingeniously)
* enginyosament
# ingenio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxe.njo\, meridional \iŋˈhe.njo\
       Americà: alt \iŋˈxe.njo\, baix \iŋˈhe.njo\, austral \iŋˈxe.njo\
   * Rimes: -enjo

### Nom

ingenio m. ‎(plural ingenios)
* enginy

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·nio (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡɛ.nɪ.oː/

### Nom

ingeniō
* datiu singular de ingenium
* ablatiu singular de ingenium
# ingenioso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈnjo.so\, meridional \iŋ.heˈnjo.so\
       Americà: alt \iŋ.xeˈnjo.s(o)\, baix \iŋ.heˈnjo.so\, austral \iŋ.xeˈnjo.so\
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

ingenioso m. ‎(femení ingeniosa, plural masculí ingeniosos, plural femení ingeniosas)
* enginyós

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·nio·so (4)
# ingenious
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

ingenious ‎(comparatiu more ingenious, superlatiu most ingenious)
* enginyós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ingenios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxe.njos\, meridional \iŋˈhe.njoh\
       Americà: alt \iŋˈxe.n(jo)s\, baix \iŋˈhe.njoh\, austral \iŋˈxe.njos\
   * Rimes: -enjos

### Nom

ingenios m. pl.
* forma plural de ingenio
# ingeniosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xeˈnjo.sas\, meridional \iŋ.heˈnjo.sah\
       Americà: alt \iŋ.xeˈnjo.s(a)s\, baix \iŋ.heˈnjo.sah\, austral \iŋ.xeˈnjo.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

ingeniosas f. pl.
* forma plural de ingeniosa
# indice
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.kɛ/

### Nom

indice
* ablatiu singular de index
# indicem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.kɛm/

### Nom

indicem
* acusatiu singular de index
# indicherai
## Italià
### Verb

indicherai
* segona persona singular (tu) del futur de indicare
# indicavi
## Català

   * Pronúncia: /in.diˈka.βi/

### Verb

indicavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indicar.
    Forma septentrional per [jo] indicava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·vi (4)
* Anagrama: incidiva

## Italià
### Verb

indicavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indicare

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪˈkaː.wiː/

### Verb

indicāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de indicō
# indice de discrimination
## Francès
### Nom

indice de discrimination m. ‎(plural indices de discrimination)
* índex de discriminació

### Vegeu també

* indice de discrimination. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# indices
## Anglès
### Nom

indices
* forma plural de index

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.keːs/

### Nom

indicēs
* nominatiu plural de index
* vocatiu plural de index
* acusatiu plural de index
# indices de discrimination
## Francès
### Nom

indices de discrimination m. pl.
* forma plural de indice de discrimination
# indicavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.βu/, nord-occidental /in.diˈka.βo/

### Verb

indicavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indicar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] indicàveu.

## Italià
### Verb

indicavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de indicare
# indice de difficulté
## Francès
### Nom

indice de difficulté m. ‎(plural indices de difficulté)
* índex de dificultat

### Vegeu també

* indice de difficulté. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# indices de difficulté
## Francès
### Nom

indices de difficulté m. pl.
* forma plural de indice de difficulté
# infirmarien
## Català
### Verb

infirmarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infirmar.
# infirmaràs
## Català
### Verb

infirmaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infirmar.
# infirmarà
## Català
### Verb

infirmarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infirmar.
# infirmaré
## Català
### Verb

infirmaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fir·ma·ré (4)
* Anagrama: firmarien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fiɾ.maˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.f(i)ɾ.maˈɾe\, baix \iŋ.fiɾ.maˈɾe\, austral \iɱ.fiɾ.maˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infirmaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infirmar
# infirmaríeu
## Català
### Verb

infirmaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infirmar.
# infirmaries
## Català
### Verb

infirmaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de infirmar.
# infirmassen
## Català
### Verb

infirmassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infirmar.
# infirmasses
## Català
### Verb

infirmasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infirmar.
# infirmassin
## Català
### Verb

infirmassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infirmar.
# inhumessen
## Català
### Verb

inhumessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhumar.
# inhume
## Català
### Verb

inhume
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inhumar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inhumar.

## Anglès
### Verb

inhume ‎(3a persona singular present inhumes, gerundi inhuming, passat i participi inhumed)
* inhumar
# inhumed
## Anglès
### Verb

inhumed
* passat i participi de inhume
# inhumen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈnu.mən/, occidental /iˈnu.men/
   * Rimes: -umen

### Verb

inhumen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inhumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inhumar.
# inhumava
## Català
### Verb

inhumava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inhumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inhumar.
# inhumaves
## Català
### Verb

inhumaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inhumar.
# inhumes
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈnu.məs/, occidental /iˈnu.mes/
   * Rimes: -umes

### Verb

inhumes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inhumar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inhumar.

## Anglès
### Verb

inhumes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de inhume
# inhumau
## Català
### Verb

inhumau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inhumar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inhumar.
# inhumaven
## Català
### Verb

inhumaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inhumar.
# influïes
## Català
### Verb

influïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de influir.
# influíssiu
## Català
### Verb

influíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb influir.
# influïa
## Català
### Verb

influïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de influir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de influir.
# influíveu
## Català
### Verb

influíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de influir.
# influïen
## Català
### Verb

influïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de influir.
# influïgueu
## Català
### Verb

influïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb influir.
# infrautilitzaràs
## Català
### Verb

infrautilitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infrautilitzar.
# infrautilitzaren
## Català
### Verb

infrautilitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de infrautilitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzares
## Català
### Verb

infrautilitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infrautilitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzareu
## Català
### Verb

infrautilitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infrautilitzar.
# infrautilitzaria
## Català
### Verb

infrautilitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de infrautilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infrautilitzar.
# infrautilitzarà
## Català
### Verb

infrautilitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infrautilitzar.
# infrautilitzaré
## Català
### Verb

infrautilitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infrautilitzar.
# infrautilitzarien
## Català
### Verb

infrautilitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infrautilitzar.
# infrautilitzaries
## Català
### Verb

infrautilitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de infrautilitzar.
# intercediriva
## Català
### Verb

intercediriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de intercedir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intercedir.
# intercedirien
## Català
### Verb

intercedirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intercedir.
# intercedirà
## Català
### Verb

intercedirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intercedir.
# intercediries
## Català
### Verb

intercediries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intercedir.
# intercedirives
## Català
### Verb

intercedirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de intercedir.
# intercediràs
## Català
### Verb

intercediràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intercedir.
# intercediré
## Català
### Verb

intercediré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intercedir.
# intercediríeu
## Català
### Verb

intercediríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intercedir.