OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impavidus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpa.wɪ.dʊs/
   * Etimologia: Del prefix in- i pavidus.

### Adjectiu

impavidus m., impavida f., impavidum n.
* impàvid

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | impavidus | impavida | impavidum | impavidī | impavidae | impavida |
| Vocatiu | impavide | impavida | impavidum | impavidī | impavidae | impavida |
| Acusatiu | impavidum | impavidam | impavidum | impavidōs | impavidās | impavida |
| Genitiu | impavidī | impavidae | impavidī | impavidōrum | impavidārum | impavidōrum |
| Datiu | impavidō | impavidae | impavidō | impavidīs | impavidīs | impavidīs |
| Ablatiu | impavidō | impavidā | impavidō | impavidīs | impavidīs | impavidīs |
# impermeabilización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.peɾ.me.a.βi.li.θaˈθjon\, meridional \im.peɾ.me.a.βi.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.bi.li.s(a)ˈsjon/, baix \im.peɾ.me.a.βi.li.saˈsjoŋ\, austral \im.peɾ.me.a.βi.li.saˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

impermeabilización f. ‎(plural impermeabilizaciones)
* impermeabilització

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·li·za·ción (8)
# impermeabilizacions
## Occità

   * Pronúncia: /im.peɾ.me.a.bi.li.zaˈsjus/

### Nom

impermeabilizacions f. pl.
* forma plural de impermeabilizacion
# impermeabilizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.peɾ.me.a.βi.liˈθaɾ\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.bi.l(i)ˈsaɾ/, baix \im.peɾ.me.a.βi.liˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

impermeabilizar trans. ‎(present impermeabilizo, passat impermeabilicé, futur impermeabilizaré)
* impermeabilitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·me·a·bi·li·zar (7)
# impermeabilitzéssim
## Català
### Verb

impermeabilitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.peɾ.me.a.βi.li.θaˈθjo.nes\, meridional \im.peɾ.me.a.βi.li.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.bi.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix \im.peɾ.me.a.βi.li.saˈsjo.neh\, austral \im.peɾ.me.a.βi.li.saˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

impermeabilizaciones f. pl.
* forma plural de impermeabilización
# impermeabilizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.peɾ.me.a.βi.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.bi.l(i).saˈɾe/, baix \im.peɾ.me.a.βi.li.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

impermeabilizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impermeabilizar
# impermeabilizacion
## Occità

   * Pronúncia: /im.peɾ.me.a.βi.li.zaˈsju/

### Nom

impermeabilizacion f. ‎(plural impermeabilizacions)
* impermeabilització
# impermeabilitzí
## Català
### Verb

impermeabilitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impermeabilitzar.
# impermeabilizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.peɾ.me.a.βiˈli.θo\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.biˈli.s(o)/, baix \im.peɾ.me.a.βiˈli.so\
   * Rimes: -iθo

### Verb

impermeabilizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb impermeabilizar
# impermeabilitzéssiu
## Català
### Verb

impermeabilitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impermeabilitzar.
# immagazzinava
## Italià
### Verb

immagazzinava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# immagazzinavano
## Italià
### Verb

immagazzinavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# immagazzinavi
## Italià
### Verb

immagazzinavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# immagazzinati
## Italià
### Verb

immagazzinati
* participi passat masculí plural de immagazzinare
# immagazzinavamo
## Italià
### Verb

immagazzinavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# immagazzinerai
## Italià
### Verb

immagazzinerai
* segona persona singular (tu) del futur de immagazzinare
# immagazzinato
## Italià
### Verb

immagazzinato m. ‎(femení immagazzinata, plural masculí immagazzinati, plural femení immagazzinate)
* participi passat masculí singular de immagazzinare
# immagazzinavate
## Italià
### Verb

immagazzinavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# immagazzinate
## Italià
### Verb

immagazzinate
* participi passat femení plural de immagazzinare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de immagazzinare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de immagazzinare
# immagazzinavo
## Italià
### Verb

immagazzinavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de immagazzinare
# indiquessin
## Català

   * Pronúncia: /in.diˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

indiquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Ells/elles/vostès] indiquessin, indiquessen, indicassen, indicassin o indicaren.
# indiqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈkɛw/, occidental /in.diˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

indiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indicar.
    [Vosaltres/vós] indiqueu o indicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que vosaltres/vós] indiqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indicar.
    Indiqueu o indicau [vosaltres/vós].
# indiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈdi.kəs/, occidental /inˈdi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

indiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de indicar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que tu] indiquis o indiques; [tu] no indiquis o indiques.
# indiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈke.sən/, occidental /in.diˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

indiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Ells/elles/vostès] indiquessin, indiquessen, indicassen, indicassin o indicaren.
# indiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈke.səs/, occidental /in.diˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

indiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.

#### Variants

* indiquessis, indicasses, indicassis, indicares
# indiquessis
## Català

   * Pronúncia: /in.diˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

indiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Tu] indiquessis, indiquesses, indicasses, indicassis o indicares.
# indiquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈke.sə/, occidental /in.diˈke.sa/
       Informal: /in.diˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

indiquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] indiqués, indicàs o indicara.
# indiquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.diˈke.si/, balear /in.diˈke.si/ alguerès /an.diˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

indiquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] indiqués, indicàs o indicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] indiqués, indicàs o indicara.
# indiquer
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.diˈke/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del llatí indicare.

### Verb

indiquer trans.
* indicar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «indiquer» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# indiqui
## Català

   * Pronúncia: /inˈdi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

indiqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indicar.
    Forma septentrional: [jo] indico, indique, indic o indiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que jo] indiqui o indique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indicar.
    [Que ell/ella/vostè] indiqui o indique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indicar.
    Indiqui o indique [ell/ella/vostè].
# indexaria
## Català
### Verb

indexaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de indexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indexar.
# indexara
## Català
### Verb

indexara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·ra (4)
* Anagrama: deixaran
# indexaran
## Català
### Verb

indexaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indexar.
# indexareu
## Català
### Verb

indexareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de indexar.
# indexar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.dəkˈsa/ Occidental: nord-occidental /in.dekˈsa/ valencià /in.dekˈsaɾ/, /in.dekˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: indexà
   * Etimologia: De índex.

### Verb

indexar trans.
* Crear un índex.
* Ordenar segons un índex.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: indexo, indexa, indexem

#### Traduccions

* Anglès: index $^{(en)}$
* Castellà: indexar $^{(es)}$, indizar $^{(es)}$
* Francès: indexer $^{(fr)}$
* Italià: indicizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrx)
* Anagrama: enardix

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dekˈsaɾ/, meridional \iŋ.dekˈsaɾ\
       Americà: alt /in.dekˈsaɾ/, baix \iŋ.dekˈsaɾ\, austral /in.dekˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

indexar trans. ‎(present indexo, passat indexé, futur indexaré)
* indexar

#### Variants

* indizar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrx)
# indexaren
## Català
### Verb

indexaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de indexar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·ren (4)
* Anagrama: enardixen
# indexares
## Català
### Verb

indexares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de indexar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·res (4)
* Anagrames: desxernia, enardixes
# indexarien
## Català
### Verb

indexarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·ri·en (5)
* Anagrama: enardeixin
# indexaries
## Català
### Verb

indexaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xa·ri·es (5)
* Anagrama: enardeixis
# impostura
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pusˈtu.ɾə/ balear /im.posˈtu.ɾə/, /im.pusˈtu.ɾə/ Occidental: /im.posˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del francès imposture, segle XIX.

### Nom

impostura f. ‎(plural impostures)
* Engany propi d’un impostor.
* Imputació falsa.

#### Traduccions

* Anglès: imposture $^{(en)}$
* Castellà: impostura $^{(es)}$ f.
* Francès: imposture $^{(fr)}$ f.
* Italià: impostura $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tu·ra (4)
* Heterograma de 9 lletres (aimoprstu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# impostàrem
## Català
### Verb

impostàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impostar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
# impostàsseu
## Català
### Verb

impostàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Anagrames: empostàssiu, empostissau
# impostàs
## Català
### Verb

impostàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tàs (3)
* Anagrames: imposats, optàssim, topàssim
# impostàssim
## Català
### Verb

impostàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
# impostà
## Català
### Verb

impostà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de impostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·tà (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimopst)
* Anagrames: ampostí, imposat, optimàs
# impostàreu
## Català
### Verb

impostàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impostar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
# impostàssiu
## Català
### Verb

impostàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.
# impostàssem
## Català
### Verb

impostàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impostar.

### Miscel·lània

* Anagrames: empostàssim, empostissam
# impersonalitzésseu
## Català
### Verb

impersonalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.peɾ.so.na.liˈθaɾ/
       Americà: alt /im.peɾ.so.na.l(i)ˈsaɾ/, baix /im.peɾ.so.na.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

impersonalizar trans. ‎(present impersonalizo, passat impersonalicé, futur impersonalizaré)
* impersonalitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·so·na·li·zar (6)
# impersonalize
## Anglès
### Verb

impersonalize ‎(3a persona singular present impersonalizes, gerundi impersonalizing, passat i participi impersonalized)
* impersonalitzar
# impersonalizes
## Anglès
### Verb

impersonalizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de impersonalize
# impersonalitzéssim
## Català
### Verb

impersonalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalizing
## Anglès
### Verb

impersonalizing
* gerundi de impersonalize
# impersonalitzí
## Català
### Verb

impersonalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impersonalitzar.
# impersonalitzéssiu
## Català
### Verb

impersonalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impersonalitzar.
# impersonalizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.peɾ.so.na.li.θaˈɾe/
       Americà: alt /im.peɾ.so.na.l(i).saˈɾe/, baix /im.peɾ.so.na.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

impersonalizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impersonalizar
# impersonalized
## Anglès
### Verb

impersonalized
* passat i participi de impersonalize
# immunitzeguéssou
## Català
### Verb

immunitzeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzes
## Català
### Verb

immunitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de immunitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzessen
## Català
### Verb

immunitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzeguéssom
## Català
### Verb

immunitzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzessa
## Català
### Verb

immunitzessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzeguesses
## Català
### Verb

immunitzeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzegués
## Català
### Verb

immunitzegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzen
## Català
### Verb

immunitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de immunitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb immunitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb immunitzar.
# immunitzegueu
## Català
### Verb

immunitzegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb immunitzar.
# infravaloram
## Català
### Verb

infravaloram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infravalorar.
# infrautilizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾau.ti.li.θaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.fɾau.ti.l(i).saˈɾe\, baix \iŋ.fɾau.ti.li.saˈɾe\, austral \iɱ.fɾau.ti.li.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infrautilizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infrautilizar
# infravalor
## Català
### Verb

infravalor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infravalorar.
# infravaloraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fɾa.βa.lo.ɾaˈθjo.nes\, meridional \iɱ.fɾa.βa.lo.ɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt \iɱ.fɾa.ba.lo.ɾaˈsjo.n(e)s\, baix \iŋ.fɾa.βa.lo.ɾaˈsjo.neh\, austral \iɱ.fɾa.βa.lo.ɾaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

infravaloraciones f. pl.
* forma plural de infravaloración ‎(«infravaloracions»)
# infrautilizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾau.ti.liˈθaɾ\
       Americà: alt \iɱ.fɾau.ti.l(i)ˈsaɾ\, baix \iŋ.fɾau.ti.liˈsaɾ\, austral \iɱ.fɾau.ti.liˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

infrautilizar trans. ‎(present infrautilizo, passat infrautilicé, futur infrautilizaré)
* infrautilitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·frau·ti·li·zar (5)
# infravalora
## Català
### Verb

infravalora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infravalorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infravalorar.
# infrautilizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾau.tiˈli.θo\
       Americà: alt \iɱ.fɾau.tiˈli.s(o)\, baix \iŋ.fɾau.tiˈli.so\, austral \iɱ.fɾau.tiˈli.so\
   * Rimes: -iθo

### Verb

infrautilizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb infrautilizar
# indiciares
## Català
### Verb

indiciares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de indiciar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·res (5)
* Anagrama: indicaries
# indiciarem
## Català
### Verb

indiciarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·rem (5)
* Anagrama: indicaríem
# indiciam
## Català
### Verb

indiciam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de indiciar.
# indiciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.di.siˈa/ Occidental: nord-occidental /in.di.siˈa/ valencià /in.di.siˈaɾ/, /in.di.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: indicià
   * Etimologia: De indici.

### Verb

indiciar trans.
* Descobrir per indicis.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: indicio, indicia, indiciem

#### Traduccions

* Anglès: indicate $^{(en)}$, sign $^{(en)}$
* Castellà: indiciar $^{(es)}$
* Italià: indiziare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·ar (4)
* Anagrames: incidira, incidirà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.diˈθjaɾ/, meridional \iŋ.diˈθjaɾ\
       Americà: alt /in.d(i)ˈsjaɾ/, baix \iŋ.diˈsjaɾ\, austral /in.diˈsjaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

indiciar trans. ‎(present indicio, passat indicié, futur indiciaré)
* indiciar
* sospitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ciar (3)
# indiciara
## Català
### Verb

indiciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·ra (5)
* Anagrama: indicaria
# indiciaran
## Català
### Verb

indiciaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indiciar.
# indiciaies
## Català
### Verb

indiciaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
# indiciaren
## Català
### Verb

indiciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de indiciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·a·ren (5)
* Anagrames: incendiari, indicarien
# indiciaien
## Català
### Verb

indiciaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
# indigenarengandik
## Basc
### Nom

indigenarengandik
* ablatiu indefinit de indigena
* ablatiu definit singular de indigena
# indigenari
## Basc
### Nom

indigenari
* datiu indefinit de indigena
* datiu definit singular de indigena
# indigenarenganako
## Basc
### Nom

indigenarenganako
* genitiu locatiu indefinit de indigena
* genitiu locatiu definit singular de indigena
# indigenarengatik
## Basc
### Nom

indigenarengatik
* causal indefinit de indigena
* causal definit singular de indigena
# indigenarenganantz
## Basc
### Nom

indigenarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de indigena
* al·latiu direccional indefinit de indigena
# indigenarik
## Basc
### Nom

indigenarik
* partitiu indefinit de indigena
# indigenaz
## Basc
### Nom

indigenaz
* instrumental indefinit de indigena
* instrumental definit singular de indigena
# indigenarentzat
## Basc
### Nom

indigenarentzat
* benefactiu indefinit de indigena
* benefactiu definit singular de indigena
# indigenatzat
## Basc
### Nom

indigenatzat
* prolatiu indefinit de indigena
# indigene
## Italià

   * Pronúncia: /inˈdiː.d͡ʒe.ne/

### Adjectiu

indigene f. pl.
* forma plural de indigena

### Nom

indigene f. pl.
* forma plural de indigena

## Romanès
### Nom

indigene
* forma plural de indigenă
* genitiu i datiu indefinit singular de indigenă

### Nom

indigene
* vocatiu singular de indigen
# improperes
## Català
### Verb

improperes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de improperar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb improperar.
# improperessen
## Català
### Verb

improperessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# improperessis
## Català
### Verb

improperessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb improperar.
# improperi
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɾuˈpɛ.ɾi/, occidental /im.pɾoˈpɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

improperi m. ‎(plural improperis)
* Injúria d'obra o paraula.

#### Derivats

* improperiós

#### Traduccions

* Castellà: improperio $^{(es)}$
* Francès: outrage $^{(fr)}$, affront $^{(fr)}$, reproche $^{(fr)}$ injurieux
* Italià: improperio $^{(it)}$,
* Llatí: improperium $^{(la)}$

### Verb

improperi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de improperar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb improperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb improperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb improperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pro·pe·ri (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot