OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escases de pasa
## Castellà
### Nom

escases de pasa m. pl.
* forma plural de escás de pasa
# escasez
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈseθ/, meridional /eh.kaˈseh/
       Americà: alt /es.k(a)ˈses/, baix /eh.kaˈseh/, austral /eh.kaˈses/
   * Rimes: -eθ

### Nom

escasez f. ‎(plural escaseces)
* escassetat, fretura

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·sez (3)
# escassa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈka.sə/, occidental /esˈka.sa/
   * Rimes: -asa

### Adjectiu

escassa f. ‎(plural escasses)
* Forma femenina de escàs.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cas·sa (3)
* Anagrames: assecàs, casessa
# escassedat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.səˈðat/, occidental /es.ka.seˈðat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Variant de escassetat.

### Nom

escassedat f. ‎(plural escassedats)
* (dialectal) Forma alternativa de escassetat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cas·se·dat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escassedats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.səˈðats/, occidental /es.ka.seˈðats/
   * Rimes: -ats

### Nom

escassedats f. pl.
* Forma plural de escassedat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cas·se·dats (4)
* Anagrama: destacasses
# escases de falta
## Castellà
### Nom

escases de falta m. pl.
* forma plural de escás de falta
# escaseé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.seˈe/, meridional /eh.ka.seˈe/
       Americà: alt /es.k(a).seˈe/, baix /eh.ka.seˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

escaseé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb escasear
# esgaripares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾiˈpa.ɾəs/, occidental /ez.ɣa.ɾiˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgaripares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgaripar.
# esgariparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾa/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgariparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgaripar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ri·pa·rà (5)
* Anagrama: arpegiaràs
# esgariparien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgariparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgaripar.
# esgariparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾas/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgariparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgaripar.
# esgariparé
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾe/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgariparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgaripar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ri·pa·ré (5)
* Anagrama: arpegiares
# esgariparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾiˈpa.ɾən/, occidental /ez.ɣa.ɾiˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgariparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgaripar.
# esgariparia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgariparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgaripar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgaripar.
# esgaripareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.ɾi.pəˈɾəw/, /əz.ɣə.ɾi.pəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ɾi.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgaripareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgaripar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ri·pa·reu (5)
* Anagrama: reapareguis
# esgariparies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɾi.pəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣa.ɾi.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgariparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgaripar.
# esmorrellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.rə.ʎəˈɾe/ balear /əz.mo.rə.ʎəˈɾe/, /əz.mu.rə.ʎəˈɾe/ Occidental: /ez.mo.re.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esmorrellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esmorrellar.
# esmorrellassis
## Català
### Verb

esmorrellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorrellar.

#### Variants

* esmorrellessis, esmorrellesses, esmorrellasses
# esmorrellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.rə.ʎəˈɾa/ balear /əz.mo.rə.ʎəˈɾa/, /əz.mu.rə.ʎəˈɾa/ Occidental: /ez.mo.re.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esmorrellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esmorrellar.
# esmorrellassen
## Català
### Verb

esmorrellassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorrellar.

#### Variants

* esmorrellessin, esmorrellessen, esmorrellassin
# esmorrellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.rə.ʎəˈɾi.əw/ balear /əz.mo.rə.ʎəˈɾi.əw/, /əz.mu.rə.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.mo.re.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esmorrellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esmorrellar.
# esmorrellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.rə.ʎəˈɾas/ balear /əz.mo.rə.ʎəˈɾas/, /əz.mu.rə.ʎəˈɾas/ Occidental: /ez.mo.re.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esmorrellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esmorrellar.
# esmorrellasses
## Català
### Verb

esmorrellasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorrellar.

#### Variants

* esmorrellessis, esmorrellesses, esmorrellassis
# esmorrellassin
## Català
### Verb

esmorrellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorrellar.

#### Variants

* esmorrellessin, esmorrellessen, esmorrellassen
# esbroméssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.sim/ balear /əz.bɾoˈme.sim/, /əz.bɾuˈme.sim/ Occidental: /ez.bɾoˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbroméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbroméssem, esbromàssem, esbromàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: emborséssim
# esbromí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈmi/ balear /əz.bɾoˈmi/, /əz.bɾuˈmi/ Occidental: /ez.bɾoˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbromí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbromar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bomires, emborsi, emborsí
# esbroncaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ez.bɾoŋˈka.jen/

### Verb

esbroncaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] esbroncaven.
# esbronca
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾoŋ.kə/, occidental /ezˈbɾoŋ.ka/

### Verb

esbronca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbroncar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbroncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·ca (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcenors)
* Anagrames: boscaren, cabrones, carbones, carbonés
# esbroncaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ez.bɾoŋˈka.jes/

### Verb

esbroncaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] esbroncaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·ca·ies (4)
* Anagrama: esbocinar-se
# esbroméssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.siw/ balear /əz.bɾoˈme.siw/, /əz.bɾuˈme.siw/ Occidental: /ez.bɾoˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbroméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromésseu, esbromàsseu, esbromàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: emborséssiu
# esbronc
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾoŋk/, occidental /ezˈbɾoŋk/
   * Rimes: -oŋk

### Verb

esbronc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbroncar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] esbronco, esbronque, esbronc o esbronqui.
# esbroncaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ez.bɾoŋˈka.jɛ/, /ez.bɾoŋˈka.je/

### Verb

esbroncaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] esbroncava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbroncar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] esbroncava.
# espellucaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ʎuˈka.βəs/, balear /əs.pə.ʎuˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ʎuˈka.βes/ valencià /es.pe.ʎuˈka.ves/, /es.pe.ʎuˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espellucaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espellucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llu·ca·ves (5)
* Anagrama: capllevésseu
# espelluco
## Català

   * Pronúncia: central /əs.pəˈʎu.ku/, occidental /es.peˈʎu.ko/
   * Rimes: -uko

### Verb

espelluco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espellucar.

#### Variants

* espelluque, espelluc
# espellucà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎuˈka/, occidental /es.pe.ʎuˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

espellucà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espellucar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pescalleu
# espellucàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎuˈka.ɾəm/, occidental /es.pe.ʎuˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

espellucàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espellucar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellucar.

#### Variants

* [2] espelluquéssim, espelluquéssem, espellucàssim, espellucàssem
# espellucàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎuˈka.ɾəw/, occidental /es.pe.ʎuˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

espellucàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espellucar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espellucar.

#### Variants

* [2] espelluquéssiu, espelluquésseu, espellucàssiu, espellucàsseu
# espellucat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ʎuˈkat/, occidental /es.pe.ʎuˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

espellucat
* Participi masculí singular del verb espellucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·llu·cat (4)
* Anagrama: caplleutes
# espellucaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ʎuˈka.βən/, balear /əs.pə.ʎuˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ʎuˈka.βen/ valencià /es.pe.ʎuˈka.ven/, /es.pe.ʎuˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espellucaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espellucar.
# espellucau
## Català
### Verb

espellucau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espellucar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espellucar.

#### Variants

* [1] espelluqueu
* [2] espelluqueu
# espitlleraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa.ɾən/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa.ɾen/, valencià /es.pi.ʎeˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

espitlleraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espitllerar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [2] espitlleressin, espitlleressen, espitllerassin, espitllerassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ra·ren (5)
* Anagrama: interpel·lares
# espitlleraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾi.ə/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾi.a/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espitlleraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espitllerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espitllerar.
# espitlleraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾi.əs/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾi.es/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espitlleraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espitllerar.
# espitllerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa/ valencià /es.pi.ʎeˈɾaɾ/, /es.pi.ʎeˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: espitllerà
   * Etimologia: De espitllera.

### Verb

espitllerar trans.
* Fer espitlleres.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espitllero, espitllera, espitllerem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: loophole $^{(en)}$
* Castellà: aspillerar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
# espitllerares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa.ɾəs/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa.ɾes/, valencià /es.pi.ʎeˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

espitllerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espitllerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [2] espitlleressis, espitlleresses, espitllerassis, espitllerasses
# espitllerareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾɛw/ balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾəw/, /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾew/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espitllerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espitllerar.
# espitllerarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾi.ən/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾi.en/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espitllerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espitllerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ra·ri·en (6)
* Anagrama: interpel·laries
# espitllerara
## Català
### Verb

espitllerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [1] espitllerés, espitlleràs
* [2] espitllerés, espitlleràs
# espitlleraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎə.ɾəˈɾan/, balear /əs.pi.ʎə.ɾəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎe.ɾaˈɾan/, valencià /es.pi.ʎe.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

espitlleraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espitllerar.

### Miscel·lània

* Anagrama: interpel·laràs
# esgatifinyassen
## Català
### Verb

esgatifinyassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyessin, esgatifinyessen, esgatifinyaren
# esgatifinyava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.βə/, balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βa/ valencià /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.va/, /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esgatifinyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgatifinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾe/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgatifinyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.βən/, balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βen/ valencià /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ven/, /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esgatifinyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾas/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgatifinyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgatifinyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgatifinyar-se.
# esgatifinyasses
## Català
### Verb

esgatifinyasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyessis, esgatifinyesses, esgatifinyares
# escalfred
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫˈfɾɛt/ balear /əs.kəɫˈfɾət/, /əs.kəɫˈfɾɛt/ Occidental: /es.kaɫˈfɾet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Variant de calfred.

### Nom

escalfred m. ‎(plural escalfreds)
* calfred

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fred (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# escalfreds
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫˈfɾɛts/ balear /əs.kəɫˈfɾəts/, /əs.kəɫˈfɾɛts/ Occidental: /es.kaɫˈfɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

escalfreds m. pl.
* Forma plural de escalfred.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·freds (3)
# escalfà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfa/, occidental /es.kaɫˈfa/
   * Rimes: -a

### Verb

escalfà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escalfar.
# escalfàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfa.ɾəw/, occidental /es.kaɫˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escalfàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escalfar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfàieu
## Català
### Verb

escalfàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escalfar.
# escalfàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfa.ɾəm/, occidental /es.kaɫˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escalfàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escalfar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfos
## Català
### Verb

escalfos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escalfar.
# espinada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈna.ðə/, occidental /es.piˈna.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De espina i el sufix -ada, segle XVI.

### Nom

espinada f. ‎(plural espinades)
* (popular) columna vertebral

#### Traduccions

* Anglès: spine $^{(en)}$
* Castellà: espinazo $^{(es)}$ m.
* Francès: échine $^{(fr)}$ f., épine dorsale $^{(fr)}$ f.
* Italià: spina dorsale $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·na·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espinades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈna.ðəs/, occidental /es.piˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

espinades f. pl.
* Forma plural de espinada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·na·des (4)
# espinals
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈnaɫs/, occidental /es.piˈnaɫs/
   * Rimes: -als

### Nom

espinals m. pl.
* Forma plural de espinal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·nals (3)
* Anagrames: pelassin, planessi
# espinar-se
## Català
### Verb

espinar-se
* Forma pronominal de espinar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apriessen, pairessen, pensaries, persianes
# espinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈpi.nas/, meridional /ehˈpi.nah/
       Americà: alt /esˈpi.n(a)s/, baix /ehˈpi.nah/, austral /ehˈpi.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

espinas f. pl.
* forma plural de espina

### Verb

espinas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb espinar

#### Variants

* (voseo) espinás

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·nas (3)
* Anagrames: pensáis, piensas, pisasen
# espinazo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.piˈna.θo/, meridional /eh.piˈna.θo/
       Americà: alt /es.piˈna.s(o)/, baix /eh.piˈna.so/
   * Rimes: -aθo
   * Etimologia: De espina i el sufix -azo.

### Nom

espinazo m. ‎(plural espinazos)
* (anatomina, arquitectura) espinada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·na·zo (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinopsz)
# espinazos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.piˈna.θos/, meridional /eh.piˈna.θoh/
       Americà: alt /es.piˈna.s(o)s/, baix /eh.piˈna.soh/, austral /eh.piˈna.sos/
   * Rimes: -aθos

### Nom

espinazos m. pl.
* forma plural de espinazo
# espinella
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈne.ʎə/, occidental /es.piˈne.ʎa/
   * Rimes: -eʎa
   * Etimologia: De espina i el sufix -ella.

### Nom

espinella f. ‎(plural espinelles)
* (valencià meridional) canyella (de la cama)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ne·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esponera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈne.ɾə/ balear /əs.poˈne.ɾə/, /əs.puˈne.ɾə/ Occidental: /es.poˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

esponera f. ‎(plural esponeres)
* Ala d'un exèrcit.

#### Traduccions

* Anglès: armys's wing $^{(en)}$
* Castellà: ala $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ne·ra (4)
* Anagrames: esperona, esperonà, peonares
# esponeres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈne.ɾəs/ balear /əs.poˈne.ɾəs/, /əs.puˈne.ɾəs/ Occidental: /es.poˈne.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

esponeres f. pl.
* Forma plural de esponera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ne·res (4)
* Anagrames: esperones, esperonés, operessen
# esponjosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɲˈʒo.zə/ balear /əs.poɲˈʒo.zə/, /əs.puɲˈʒo.zə/ Occidental: /es.poɲˈd͡ʒo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

esponjosa f. ‎(plural esponjoses)
* Forma femenina de esponjós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pon·jo·sa (4)
* Anagrama: japonesos
# esponerosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.nəˌɾo.zəˈmen/ balear /əs.po.nəˌɾo.zəˈment/, /əs.pu.nəˌɾo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.po.neˌɾo.zaˈmen/ valencià /es.po.neˌɾo.zaˈment/, /es.po.neˌɾo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esponerós i el sufix -ment.

### Adverbi

esponerosament
* D'una manera esponerosa.

#### Traduccions

* Anglès: abundantly $^{(en)}$, copiously $^{(en)}$
* Castellà: copiosamente $^{(es)}$
* Francès: abondamment $^{(fr)}$
* Italià: copiosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ne·ro·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esponjar-se
## Català
### Verb

esponjar-se
* Forma pronominal de esponjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: proejassen
# esponjas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \esˈpoŋ.xas\, meridional \ehˈpoŋ.hah\
       Americà: alt \esˈpoŋ.x(a)s\, baix \ehˈpoŋ.hah\, austral \ehˈpoŋ.xas\
   * Rimes: -onxas

### Nom

esponjas f. pl.
* forma plural de esponja
# esgotaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.təˈɾi.əw/ balear /əz.ɣo.təˈɾi.əw/, /əz.ɣu.təˈɾi.əw/ Occidental: /ez.ɣo.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgotaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgotar.
# esgotassen
## Català
### Verb

esgotassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgoteguessen, esgotessin, esgotessen, esgotassin, esgotaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·go·tas·sen (4)
* Anagrames: agostessen, gatonesses
# esgotassis
## Català
### Verb

esgotassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgoteguesses, esgotessis, esgotesses, esgotasses, esgotares

### Miscel·lània

* Anagrames: agostessis, agostisses
# esgotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.təˈɾe/ balear /əz.ɣo.təˈɾe/, /əz.ɣu.təˈɾe/ Occidental: /ez.ɣo.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgotar.