OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# personificau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /pər.su.ni.fiˈkaw/, alguerès /pal.su.ni.fiˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

personificau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de personificar.
    [Vosaltres/vós] personifiqueu o personificau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb personificar.
    Personifiqueu o personificau [vosaltres/vós].
# personificavano
## Italià
### Verb

personificavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de personificare
# personificavate
## Italià
### Verb

personificavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de personificare
# personificavi
## Català

   * Pronúncia: /pər.su.ni.fiˈka.βi/

### Verb

personificavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma septentrional per [jo] personificava.

## Italià
### Verb

personificavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de personificare
# oprimirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾi.ən/ balear /o.pɾi.miˈɾi.ən/, /u.pɾi.miˈɾi.ən/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

oprimirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de oprimir.

#### Variants

* oprimiriven
# oprimiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾi.ə/ balear /o.pɾi.miˈɾi.ə/, /u.pɾi.miˈɾi.ə/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

oprimiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de oprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de oprimir.

#### Variants

* [1] oprimiriva
* [2] oprimiriva
# oprimiriva
## Català
### Verb

oprimiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de oprimir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de oprimir.

#### Variants

* [1] oprimiria
* [2] oprimiria
# oprimirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾa/ balear /o.pɾi.miˈɾa/, /u.pɾi.miˈɾa/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

oprimirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de oprimir.

### Miscel·lània

* Anagrama: irrompia
# oprimiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾe/ balear /o.pɾi.miˈɾe/, /u.pɾi.miˈɾe/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

oprimiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de oprimir.
# oprimirives
## Català
### Verb

oprimirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de oprimir.

#### Variants

* oprimiries
# oprimiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾi.əs/ balear /o.pɾi.miˈɾi.əs/, /u.pɾi.miˈɾi.əs/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

oprimiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de oprimir.

#### Variants

* oprimirives
# oprimiriven
## Català
### Verb

oprimiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de oprimir.

#### Variants

* oprimirien
# oprimiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾi.miˈɾas/ balear /o.pɾi.miˈɾas/, /u.pɾi.miˈɾas/ Occidental: /o.pɾi.miˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

oprimiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de oprimir.
# pape
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈpa.pe/

### Verb

pape
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de papar.
    Forma valenciana: [jo] papo, pape, pap o papi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb papar.
    [Que jo] papi o pape.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb papar.
    [Que ell/ella/vostè] papi o pape.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb papar.
    Papi o pape [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pe (2)
* Anagrama: pepa

## Francès

   * Pronúncia: /pap/

### Nom

pape m. ‎(plural papes, femení papesse)
* papa

## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈpa.pe/

### Nom

pape
* aigua fresca, aigua corrent
* riu
* suc

#### Derivats

* Pape'ete (cove d'aigua), capital de Tahití

#### Compostos i expressions

* pape tāne (suc d'home), esperma
* pape mata (aigua de la cara), llàgrima

#### Sinònims

* vai
# papegaaiduiker
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˌpapəˈɣajdœykər/
   * Etimologia: Compost de papegaai ‎(«papagai») i duiker ‎(«cabussaire; cabusset, cabussó»), denominació comparable al frisià seepappegaai i al portuguès papagaio-do-mar.

### Nom

papegaaiduiker m. ‎(plural papegaaiduikers)
* (ornitologia) fraret, canet atlàntic, cadafet (Fratercula arctica) i, per extensió, nom comú d'altres ocells del gènere Fratercula (Alcidae)
    gehoornde papegaaiduiker ― fraret banyut (Fratercula corniculata).

#### Derivats

* kuifpapegaaiduiker

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# papeleo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /pa.peˈle.o/
       Americà: alt /pa.p(e)ˈle.o/, baix /pa.peˈle.o/
   * Rimes: -eo

### Nom

papeleo m. ‎(plural papeleos)
* paperassa

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pe·le·o (4)
# papeles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /paˈpe.les/, meridional /paˈpe.leh/
       Americà: alt /paˈpe.l(e)s/, baix /paˈpe.leh/, austral /paˈpe.les/
   * Rimes: -eles

### Nom

papeles m. pl.
* forma plural de papel
# papeletas de arbitraje
## Castellà
### Nom

papeletas de arbitraje f. pl.
* forma plural de papeleta de arbitraje
# papel
## Aragonès

   * Etimologia: Del català paper.

### Nom

papel m. ‎(plural papels)
* paper

#### Compostos i expressions

* fer o papel
* papel d'ostia

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Aragonario sobre papel

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /paˈpel/
       Americà: alt /p(a)ˈpel/, baix /paˈpel/
   * Rimes: -el
   * Etimologia: Del català paper.

### Nom

papel m. ‎(plural papeles)
* paper

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pel (2)

## Portuguès

   * Pronúncia: /pɐˈpɛɫ/
   * Etimologia: Del català paper.

### Nom

papel m. ‎(plural papéis)
* paper
# papeleos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pa.peˈle.os/, meridional /pa.peˈle.oh/
       Americà: alt /pa.peˈle.(o)s/, baix /pa.peˈle.oh/, austral /pa.peˈle.os/
   * Rimes: -eos

### Nom

papeleos m. pl.
* forma plural de papeleo

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pe·le·os (4)
# papelada
## Portuguès
### Nom

papelada
* paperassa
# papeleta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.pəˈɫɛ.tə/ balear /pə.pəˈɫə.tə/, /pə.pəˈɫɛ.tə/ Occidental: /pa.peˈɫe.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Del castellà papeleta, segle XX.

### Nom

papeleta f. ‎(plural papeletes)
* (castellanisme) papereta

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·pe·le·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# papeleta de arbitraje
## Castellà
### Nom

papeleta de arbitraje f. ‎(plural papeletas de arbitraje)
* (taekwondo, tennis) full d'arbitratge

#### Sinònims

* hoja de arbitraje
* hoja de puntuación

### Vegeu també

* papeleta de arbitraje. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# pequeños grupos
## Castellà
### Nom

pequeños grupos m. pl.
* forma plural de pequeño grupo
# pequeños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /peˈke.ɲos/, meridional /peˈke.ɲoh/
       Americà: alt /peˈke.ɲ(o)s/, baix /peˈke.ɲoh/, austral /peˈke.ɲos/
   * Rimes: -eɲos

### Adjectiu

pequeños m. pl.
* forma plural de pequeño

### Nom

pequeños m. pl.
* forma plural de pequeño
# pequeño
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /peˈke.ɲo/
       Americà: alt /p(e)ˈke.ɲo/, baix /peˈke.ɲo/
   * Rimes: -eɲo
   * Etimologia: Probablement d'origen cèltic.

### Adjectiu

pequeño m. ‎(femení pequeña, plural masculí pequeños, plural femení pequeñas)
* petit

#### Antònims

* grande

### Nom

pequeño m. ‎(plural pequeños)
* (petanca, botxes) bolig

#### Sinònims

* balín
* bochín
* boliche

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·que·ño (3)
# pequeño grupo
## Castellà
### Nom

pequeño grupo m. ‎(plural pequeños grupos)
* petit grup

#### Sinònims

* grupo pequeño

### Vegeu també

* pequeño grupo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# pequi
## Català

   * Pronúncia: /ˈpe.ki/
   * Rimes: -eki

### Verb

pequi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pecar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pecar.

#### Variants

* [1] peco, peque, pec
* [2] peque, peco
* [3] peque, peco
* [4] peque

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·qui (2)
* Anagrames: equip, pique, Piqué
# pequin
## Català

   * Pronúncia: /ˈpe.kin/
   * Rimes: -ekin

### Verb

pequin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pecar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pecar.

#### Variants

* [1] pequen
* [2] pequen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·quin (2)
* Heterograma de 6 lletres (einpqu)
* Anagrames: penqui, penquí, piquen
# pequinès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.kiˈnɛs/ balear /pə.kiˈnəs/, /pə.kiˈnɛs/ Occidental: /pe.kiˈnes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

pequinès m. ‎(femení pequinesa, plural masculí pequinesos, plural femení pequineses)
* Relatiu o pertanyent a Pequín.
* Relatiu o pertanyent a la raça de gos pequinès.

#### Variants

* pequinés (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: Pekingese $^{(en)}$
* Castellà: pequinés $^{(es)}$, pekinés $^{(es)}$

### Nom

pequinès m. ‎(plural pequinesos, femení pequinesa)
* Persona que habita o és originària de Pequín.
* Raça de gos petit, de musell curt i ample originari de la Xina.

#### Traduccions

* Anglès: Pekingese $^{(en)}$
* Castellà: pequinés $^{(es)}$, pekinés $^{(es)}$
* Anglès: Pekingese $^{(en)}$
* Castellà: pequinés $^{(es)}$, pekinés $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·qui·nès (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# ordenaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /or.ðeˈna.jes/

### Verb

ordenaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ordenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] ordenaves.
# ordenaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /or.ðeˈna.jen/

### Verb

ordenaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ordenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] ordenaven.
# ordenament jurídic
## Català
### Nom

ordenament jurídic m. ‎(plural ordenaments jurídics)
* un conjunt de lleis que regulen les relacions socials . Aquestes lleis son de tipus penal, civil, administratives, laborals, etc.

#### Traduccions

* Castellà: ordenamiento jurídico $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ordenaments jurídics
## Català
### Nom

ordenaments jurídics m. pl.
* Forma plural de ordenament jurídic.
# ordenar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ðəˈnar.sə/ balear /oɾ.ðə.nəɾˈsə/, /uɾ.ðə.nəɾˈsə/ Occidental: /oɾ.ðeˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

ordenar-se
* Forma pronominal de ordenar.

#### Sinònims

* s'ordenar, en septentrional i alguerès

### Miscel·lània

* Anagrama: ordenares
# ordenam
## Català

   * Pronúncia: balear /oɾ.ðəˈnam/, /uɾ.ðəˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

ordenam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ordenar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] ordenem o ordenam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nam (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnor)
* Anagrames: adormen, adornem, donarem, donàrem, moderna, monedar, ondarem, ondàrem
# ordenant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.ðəˈnan/ balear /oɾ.ðəˈnant/, /uɾ.ðəˈnant/ Occidental: nord-occidental /or.ðeˈnan/, valencià /oɾ.ðeˈnant/
   * Rimes: -ant

### Verb

ordenant
* Gerundi del verb ordenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nant (3)
* Anagrama: enrondat
# ordenança
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.dəˈnan.sə/ balear /oɾ.ðəˈnan.sə/, /ur.ðəˈnan.sə/ Occidental: /oɾ.ðeˈnan.sa/
   * Rimes: -ansa
   * Etimologia: De ordenar i el sufix -ança ‎(«concepte abstracte»), segle XIV.

### Nom

ordenança f. ‎(plural ordenances)
* Norma dictada per un organisme públic.
* Conjunt de reglaments que regulen el funcionament d'una comunitat.

#### Traduccions

* Anglès: ordinance $^{(en)}$
* Castellà: ordenanza $^{(es)}$
* Francès: ordonnance $^{(fr)}$
* Italià: ordinanza $^{(it)}$
* Anglès: ordinance $^{(en)}$
* Castellà: ordenanzas $^{(es)}$
* Francès: ordonnance $^{(fr)}$
* Italià: ordinamento $^{(it)}$

### Nom

ordenança m. f. ‎(plural ordenances)
* Soldat complint encàrrecs per ordre d'un oficial.

#### Traduccions

* Anglès: orderly $^{(en)}$, batman $^{(en)}$
* Castellà: ordenanza $^{(es)}$
* Francès: planton $^{(fr)}$, ordonnance $^{(fr)}$
* Italià: ordinanza $^{(it)}$, attendente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nan·ça (4)
* Anagrama: daçonaren

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ordenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.dəˈna/ balear /oɾ.ðəˈna/, /ur.ðəˈna/ Occidental: nord-occidental /or.ðeˈna/ valencià /oɾ.ðeˈnaɾ/, /oɾ.ðeˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ordenà
   * Etimologia: Del llatí ordinare, segle XIII.

### Verb

ordenar trans., pron. ‎(pronominal ordenar-se)
* Arranjar en un ordre.
* Concedir un orde sagrat.
* (pronominal) Rebre un orde sagrat.
* Donar ordres, manar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ordeno, ordena, ordenem Vocal rizotònica: /e/

#### Variants

* ordinar (antic, alguerès)
* ordonar (antic)

#### Sinònims

* arranjar, arreglar, col·locar, condicionar, disposar, organitzar
* col·locar, organitzar, posar
* manar

#### Traduccions

* Anglès: order $^{(en)}$, tidy $^{(en)}$
* Castellà: ordenar $^{(es)}$
* Francès: ordonner $^{(fr)}$
* Anglès: ordain $^{(en)}$
* Castellà: ordenar $^{(es)}$
* Francès: ordonner $^{(fr)}$
* Anglès: order $^{(en)}$, command $^{(en)}$
* Castellà: ordenar $^{(es)}$
* Francès: ordonner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·de·nar (3)
* Anagrames: arrendo, rodaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ordenar

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí ordinare.

### Verb

ordenar
* ordenar (arranjar en un ordre, donar ordres, rebre un orde)

#### Variants

* ordinar, ordonar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# pertain
## Anglès
### Verb

pertain ‎(3a persona singular present pertains, gerundi pertaining, passat i participi pertained)
* pertànyer
# pertanguda
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.təŋˈɡu.ðə/, occidental /peɾ.taŋˈɡu.ða/
   * Rimes: -uda

### Verb

pertanguda
* Participi femení singular del verb pertànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tan·gu·da (4)
* Anagrama: preguntada
# pertanguem
## Català
### Verb

pertanguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pertànyer.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb pertànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tan·guem (3)
* Anagrama: empeguntar
# persécutions
## Francès
### Nom

persécutions f. pl.
* forma plural de persécution
# pertaining
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

pertaining
* gerundi de pertain
# pertanc
## Català
### Verb

pertanc
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pertànyer.

### Miscel·lània

* Anagrama: crepant
# pertangudes
## Català
### Verb

pertangudes
* Participi femení plural del verb pertànyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·tan·gu·des (4)
* Anagrama: preguntades
# pertained
## Anglès
### Verb

pertained
* passat i participi de pertain
# pertains
## Anglès
### Verb

pertains
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de pertain
# pertanga
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɾˈtaŋ.ɡə/, occidental /peɾˈtaŋ.ɡa/
   * Rimes: -aŋɡa

### Verb

pertanga
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pertànyer.
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pertànyer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pertànyer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pertànyer.
# pervoques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbɔ.kəs/, balear /pəɾˈvɔ.kəs/ Occidental: nord-occidental /perˈβɔ.kes/ valencià /peɾˈvɔ.kes/, /peɾˈβɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Verb

pervoques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pervocar.
# pervoquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈke.səs/ balear /pəɾ.voˈke.səs/, /pər.vuˈke.səs/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈke.ses/ valencià /peɾ.voˈke.ses/, /peɾ.βoˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pervoquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbɔ.ki/, balear /pəɾˈvɔ.ki/ Occidental: nord-occidental /perˈβɔ.ki/ valencià /peɾˈvɔ.ki/, /peɾˈβɔ.ki/
   * Rimes: -ɔki

### Verb

pervoqui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pervocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pervocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pervocar.
# pervoquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈke.sən/ balear /pəɾ.voˈke.sən/, /pər.vuˈke.sən/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈke.sen/ valencià /peɾ.voˈke.sen/, /peɾ.βoˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pervoquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈke.sin/ balear /pəɾ.voˈke.sin/, /pər.vuˈke.sin/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈke.sin/ valencià /peɾ.voˈke.sin/, /peɾ.βoˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pervoquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈke.sis/ balear /pəɾ.voˈke.sis/, /pər.vuˈke.sis/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈke.sis/ valencià /peɾ.voˈke.sis/, /peɾ.βoˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pervoquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈkɛw/ balear /pəɾ.voˈkəw/, /pər.vuˈkɛw/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈkew/ valencià /peɾ.voˈkew/, /peɾ.βoˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pervoqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pervocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pervocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pervocar.
# pervoqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.buˈkes/ balear /pəɾ.voˈkes/, /pər.vuˈkes/ Occidental: nord-occidental /per.βoˈkes/ valencià /peɾ.voˈkes/, /peɾ.βoˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

pervoqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbɔ.kis/, balear /pəɾˈvɔ.kis/ Occidental: nord-occidental /perˈβɔ.kis/ valencià /peɾˈvɔ.kis/, /peɾˈβɔ.kis/
   * Rimes: -ɔkis

### Verb

pervoquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pervocar.
# pervoquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbɔ.kin/, balear /pəɾˈvɔ.kin/ Occidental: nord-occidental /perˈβɔ.kin/ valencià /peɾˈvɔ.kin/, /peɾˈβɔ.kin/
   * Rimes: -ɔkin

### Verb

pervoquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pervocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pervocar.
# penyorareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɲu.ɾəˈɾɛw/ balear /pə.ɲo.ɾəˈɾəw/, /pə.ɲu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /pe.ɲo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

penyorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de penyorar.
# penyoraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɲu.ɾəˈɾan/ balear /pə.ɲo.ɾəˈɾan/, /pə.ɲu.ɾəˈɾan/ Occidental: /pe.ɲo.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

penyoraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de penyorar.
# penyorares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɲuˈɾa.ɾəs/ balear /pə.ɲoˈɾa.ɾəs/, /pə.ɲuˈɾa.ɾəs/ Occidental: /pe.ɲoˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

penyorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de penyorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb penyorar.

#### Variants

* [2] penyoressis, penyoresses, penyorassis, penyorasses
# penyoram
## Català
### Verb

penyoram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de penyorar.

#### Variants

* penyorem
# penyorara
## Català
### Verb

penyorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb penyorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb penyorar.

#### Variants

* [1] penyoressi, penyorés, penyoràs
* [2] penyoressi, penyorés, penyoràs
# penyoraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɲuˈɾa.ɾən/ balear /pə.ɲoˈɾa.ɾən/, /pə.ɲuˈɾa.ɾən/ Occidental: /pe.ɲoˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

penyoraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de penyorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb penyorar.

#### Variants

* [2] penyoressin, penyoressen, penyorassin, penyorassen
# penyorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɲuˈɾa/ balear /pə.ɲoˈɾa/, /pə.ɲuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /pe.ɲoˈɾa/ valencià /pe.ɲoˈɾaɾ/, /pe.ɲoˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: penyorà
   * Etimologia: Del llatí pignorāre, segle XIII, doblet del cultisme pignorar.

### Verb

penyorar trans.
* Posar una pena pecuniària, multar.
* empenyorar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: penyoro, penyora, penyorem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: distrain $^{(en)}$
* Castellà: multar $^{(es)}$
* Francès: saisir $^{(fr)}$
* Italià: pignorare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·nyo·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# personen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərˈso.nən/, occidental /peɾˈso.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

personen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de personar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb personar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb personar-se.

#### Variants

* [2] personin
* [3] personin

### Miscel·lània

* Anagrama: responen
# persones jurídiques
## Català
### Nom

persones jurídiques f. pl.
* Forma plural de persona jurídica.
# personaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.suˈna.βəs/ balear /pəɾ.soˈna.vəs/, /pər.suˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /per.soˈna.βes/ valencià /peɾ.soˈna.ves/, /peɾ.soˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

personaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de personar-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: aprovessen, vaporessen