OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escamarlesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.mərˈɫe.səs/, occidental /es.ka.maɾˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escamarlesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarlar.

#### Variants

* escamarlessis, escamarlassis, escamarlasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·les·ses (5)
# escamarlessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.mərˈɫe.sis/, occidental /es.ka.maɾˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escamarlessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarlar.

#### Variants

* escamarlesses, escamarlassis, escamarlasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·les·sis (5)
# escamarlaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.mərˈɫa.βəs/, balear /əs.kə.məɾˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.marˈɫa.βes/ valencià /es.ka.maɾˈɫa.ves/, /es.ka.maɾˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escamarlaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escamarlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·la·ves (5)
# escamarlem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.mərˈɫɛm/ balear /əs.kə.məɾˈɫəm/, /əs.kə.mərˈɫɛm/ Occidental: /es.ka.maɾˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escamarlem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escamarlar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escamarlar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escamarlar.

#### Variants

* [1] escamarlam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·lem (4)
* Anagrames: almescarem, almescàrem
# escamarlen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈmar.ɫən/, occidental /es.kaˈmaɾ.ɫen/

### Verb

escamarlen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escamarlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·len (4)
* Anagrames: almescaren, encalmar-se
# escamarli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈmar.ɫi/, occidental /es.kaˈmaɾ.ɫi/

### Verb

escamarli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escamarlar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escamarlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escamarlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escamarlar.

#### Variants

* [1] escamarlo, escamarl

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·li (4)
* Anagrames: asclaríem, calmaries, lascaríem, mesclaria
# escamarlessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.mərˈɫe.sin/, occidental /es.ka.maɾˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escamarlessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarlar.

#### Variants

* escamarlessen, escamarlassin, escamarlassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·les·sin (5)
# escarramareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rə.məˈɾɛw/ balear /əs.kə.rə.məˈɾəw/, /əs.kə.rə.məˈɾɛw/ Occidental: /es.ka.ra.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escarramareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·reu (5)
* Anagrames: escamarrareu, escamarràreu
# escarramaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾi.ə/, occidental /es.ka.ra.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escarramaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escarramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ri·a (6)
* Anagrama: escamarraria
# escarramarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾi.ən/, occidental /es.ka.ra.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escarramarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ri·en (6)
* Anagrama: escamarrarien
# escarramarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾa/, occidental /es.ka.ra.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escarramarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·rà (5)
* Anagrames: escamarrara, escamarrarà
# escarramaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾas/, occidental /es.ka.ra.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escarramaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ràs (5)
* Anagrama: escamarraràs
# escarramarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.rə.məˈɾɛm/ balear /əs.kə.rə.məˈɾəm/, /əs.kə.rə.məˈɾɛm/ Occidental: /es.ka.ra.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escarramarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·rem (5)
* Anagrames: escamarrarem, escamarràrem
# escarramaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rəˈma.ɾən/, occidental /es.ka.raˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escarramaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escarramar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarramar.

#### Variants

* [2] escarramessen, escarramassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ren (5)
* Anagrama: escamarraren
# escarramares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rəˈma.ɾəs/, occidental /es.ka.raˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escarramares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escarramar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarramar.

#### Variants

* [2] escarramesses, escarramasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·res (5)
* Anagrames: acarreràssem, escamarrar-se, escamarrares
# escarramaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾi.əs/, occidental /es.ka.ra.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escarramaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ri·es (6)
* Anagrama: escamarraries
# escarramaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.rə.məˈɾan/, occidental /es.ka.ra.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escarramaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escarramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ra·ma·ran (5)
* Anagrama: escamarraran
# episkopoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.piˈsko.poj/

### Nom

episkopoj
* forma plural de episkopo
# episkopon
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.piˈsko.pon/

### Nom

episkopon
* acusatiu de episkopo
# episodically
## Anglès

   * Etimologia: De episodic i el sufix -ally.

### Adverbi

episodically ‎(comparatiu more episodically, superlatiu most episodically)
* episòdicament
# episodicamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.piˌzɔ.di.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De episodico i el sufix -mente.

### Adverbi

episodicamente
* episòdicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·di·ca·mén·te (7)
# episkopo
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.piˈsko.po/

### Nom

episkopo ‎(acusatiu episkopon, plural episkopoj, plural acusatiu episkopojn)
* bisbe
# episkopojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.piˈsko.pojn/

### Nom

episkopojn
* acusatiu plural de episkopo
# episodi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.piˈzɔ.ði/, occidental /e.piˈzɔ.ði/
   * Rimes: -ɔdi
   * Etimologia: Del grec έπεισόδίον ‎(épeisódíon, «moment d'entrada d'un actor»), format pel prefix έπι ‎(épi, «per sobre») i el terme είσόδος ‎(eísódos, «entrada»), segle XVII.

### Nom

episodi m. ‎(plural episodis)
* Cadascun dels fragments en què es pot dividir una narració.

#### Derivats

* episòdic

#### Traduccions

* Alemany: Episode $^{(de)}$ f.
* Anglès: episode $^{(en)}$
* Búlgar: случка $^{(bg)}$ f. ‎(slutxka)
* Castellà: episodio $^{(es)}$
* Eslovè: epizoda $^{(sl)}$ f.
* Finès: tapaus $^{(fi)}$
* Francès: épisode $^{(fr)}$
* Friülà: episodi $^{(fur)}$ m.
* Gallec: episodio $^{(gl)}$ m.
* Grec: επεισόδιο $^{(el)}$ n. ‎(epissódio)
* Hongarès: esemény $^{(hu)}$
* Indonesi: episode $^{(id)}$
* Irlandès: eachtra $^{(ga)}$ f.
* Italià: episodio $^{(it)}$
* Japonès: 出来事 $^{(ja)}$
* Neerlandès: gebeuren $^{(nl)}$ n.
* Polonès: epizod $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: episódio $^{(pt)}$ m.
* Rus: эпизо́д $^{(ru)}$ m. ‎(epizod)
* Turc: epizot $^{(tr)}$
* Xinès: 事件 $^{(zh)}$ ‎(shìjiàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·di (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈzɔː.di/

### Nom

episodi m. pl.
* forma plural de episodio
# episodica
## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈsɔː.di.ka/

### Adjectiu

episodica f. ‎(plural episodiche)
* forma femenina de episodico
# episodiche
## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈsɔː.di.ke/

### Adjectiu

episodiche f. pl.
* forma plural de episodica
# esmentassis
## Català
### Verb

esmentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·tas·sis (4)
* Anagrames: assentéssim, assentíssem
# esmentavo
## Català
### Verb

esmentavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·ta·vo (4)
* Anagrama: entomaves
# esmentaven
## Català
### Verb

esmentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.
# esmentaves
## Català
### Verb

esmentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·ta·ves (4)
* Anagrama: envetàssem
# esmentavi
## Català
### Verb

esmentavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·ta·vi (4)
* Anagrames: estimaven, esvaïment
# esmente
## Català
### Verb

esmente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esmentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·men·te (3)
* Anagrames: entemes, entemés, estenem
# esmentau
## Català
### Verb

esmentau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esmentar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esmentar.
# esmentava
## Català
### Verb

esmentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esmentar.
# esmortiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾi.əw/ balear /əz.moɾ.tiˈɾi.əw/, /əz.mur.tiˈɾi.əw/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esmortiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esmortir.
# esmortisc
## Català
### Verb

esmortisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmortir.

#### Variants

* esmorteixo, esmortesc, esmorteixi, esmortixo

### Miscel·lània

* Anagrama: torcéssim
# esmortisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.səs/ balear /əz.moɾˈti.səs/, /əz.murˈti.səs/ Occidental: /ez.moɾˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

esmortisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* esmortissis, esmortires

## Català antic
### Verb

esmortisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir

#### Variants

* esmortires
# esmortisques
## Català
### Verb

esmortisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* esmorteixis, esmortesquis

### Miscel·lània

* Anagrames: esmortesquis, orquestéssim, torisquéssem, tosquiréssem
# esmortissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.sin/ balear /əz.moɾˈti.sin/, /əz.murˈti.sin/ Occidental: /ez.moɾˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

esmortissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* esmortissen, esmortiren
# esmortissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.sis/ balear /əz.moɾˈti.sis/, /əz.murˈti.sis/ Occidental: /ez.moɾˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

esmortissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* esmortisses, esmortires
# esmortisca
## Català
### Verb

esmortisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esmortir.

#### Variants

* [1] esmorteixi, esmortesqui
* [2] esmorteixi, esmortesqui
* [3] esmorteixi, esmortesqui
# esmortisquen
## Català
### Verb

esmortisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esmortir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esmortir.

#### Variants

* [1] esmorteixin, esmortesquin
* [2] esmorteixin, esmortesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: esmortesquin
# esmortissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.sən/ balear /əz.moɾˈti.sən/, /əz.murˈti.sən/ Occidental: /ez.moɾˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

esmortissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* esmortissin, esmortiren

## Català antic
### Verb

esmortissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir

#### Variants

* esmortiren
# esmorronasses
## Català
### Verb

esmorronasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronessis, esmorronassis
# esmorronassin
## Català
### Verb

esmorronassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronessin, esmorronassen
# esmorronassis
## Català
### Verb

esmorronassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronessis, esmorronasses
# esmorronaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ru.nəˈɾe/ balear /əz.mo.ro.nəˈɾe/, /əz.mu.ru.nəˈɾe/ Occidental: /ez.mo.ro.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esmorronaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esmorronar.
# esmorronau
## Català
### Verb

esmorronau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esmorronar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esmorronar.
# esmorronaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ru.nəˈɾi.əw/ balear /əz.mo.ro.nəˈɾi.əw/, /əz.mu.ru.nəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.mo.ro.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esmorronaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esmorronar.
# esmorronassen
## Català
### Verb

esmorronassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronessin, esmorronassin
# esbramegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.məˈɣa.βəw/, balear /əz.bɾə.məˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.βɾa.meˈɣa.βew/ valencià /ez.bɾa.meˈɣa.vew/, /ez.βɾa.meˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esbramegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbramegar.
# esbramegàsseu
## Català
### Verb

esbramegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbrancar-se
## Català
### Verb

esbrancar-se
* Forma pronominal de esbrancar.
# esbranzida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾənˈzi.ðə/, occidental /ez.bɾanˈzi.ða/
   * Rimes: -ida
   * Etimologia: Variant de embranzida per dissimilació.

### Nom

esbranzida m. ‎(plural esbranzides)
* (col·loquial) Forma alternativa de embranzida.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bran·zi·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# esbraon
## Català
### Verb

esbraon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbraonar.

#### Variants

* esbraono, esbraone

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·on (3)
* Heterograma de 7 lletres (abenors)
* Anagrames: abornes, abornés, Arbonès, rabones, saboner
# esbramegàssim
## Català
### Verb

esbramegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esbramegàssiu
## Català
### Verb

esbramegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbramegar.
# esmussar-se
## Català
### Verb

esmussar-se
* Forma pronominal de esmussar.

### Miscel·lània

* Anagrama: mesurasses
# esnap
## Català
### Nom

esnap m. ‎(plural esnaps)
* (futbol americà) Acció del central per a començar cada intent consistent a fer arribar la pilota al quarterback passant-se-la per entremig de les cames, generalment en un mà a mà.

#### Traduccions

* Anglès: snap $^{(en)}$
* Castellà: saque $^{(es)}$, snap $^{(es)}$
* Francès: remise directe $^{(fr)}$, snap $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·nap (2)
* Anagrames: napes, napés, peans, penàs, pensa, pensà

### Vegeu també

* esnap. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# esmunyir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈɲir.sə/ balear /əz.muˈɲiɾ.sə/, /əz.mu.ɲirˈsə/ Occidental: /ez.muˈɲiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

esmunyir-se
* Forma pronominal de esmunyir.
# esmussada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.muˈsa.ðə/, occidental /ez.muˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esmussada
* Participi femení singular del verb esmussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mus·sa·da (4)
* Anagrama: amussades
# esmussats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.muˈsats/, occidental /ez.muˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esmussats
* Participi masculí plural del verb esmussar.
    esmussats [ells/aquells]...; [els he...] esmussat o esmussats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mus·sats (3)
* Anagrama: tussàssem
# esnaps
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈnaps/, occidental /ezˈnaps/
   * Rimes: -aps

### Nom

esnaps m. pl.
* Forma plural de esnap.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·naps (2)
* Anagrames: panses, passen, pensàs
# espatarrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.təˈran/ balear /əs.pə.təˈrant/, /əs.pə.təˈran/ Occidental: nord-occidental /es.pa.taˈran/ valencià /es.pa.taˈrant/, /es.pa.taˈran/
   * Rimes: -ant

### Adjectiu

espatarrant inv. ‎(plural espatarrants)
* Que espatarra.

### Verb

espatarrant
* Gerundi del verb espatarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·tar·rant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# espasmòdicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈmen/ balear /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈment/, /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.pazˌmɔ.ði.kaˈmen/ valencià /es.pazˌmɔ.ði.kaˈment/, /es.pazˌmɔ.ði.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De espasmòdic i el sufix -ment.

### Adverbi

espasmòdicament
* D'una manera espasmòdica.

#### Traduccions

* Anglès: spasmodically $^{(en)}$
* Francès: spasmodiquement $^{(fr)}$
* Italià: spasmodicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pas·mò·di·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espassar-se
## Català
### Verb

espassar-se
* Forma pronominal de espassar.

### Miscel·lània

* Anagrames: repassessa, separasses
# espatarra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈta.rə/, occidental /es.paˈta.ra/
   * Rimes: -ara

### Verb

espatarra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de espatarrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb espatarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·tar·ra (4)
* Anagrames: apartar-se, apartares, aprestara, aprestarà, atrapares
# espasins
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈzins/, occidental /es.paˈzins/
   * Rimes: -ins

### Nom

espasins m. pl.
* Forma plural de espasí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sins (3)
* Anagrames: napessis, penassis, pesassin, pisassen
# espasí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈzi/, occidental /es.paˈzi/
       Informal: occidental /as.paˈzi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De espasa i el sufix -í, segle XIV.

### Nom

espasí m. ‎(plural espasins)
* amploia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·sí (3)
* Anagrames: aspies, aspiés, espais, espiàs, sàpies

### Vegeu també

* espasí. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# estereotipés
## Català
### Verb

estereotipés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.

#### Variants

* [1] estereotipàs, estereotipara
* [2] estereotipàs, estereotipara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pés (6)
# estereotipéssem
## Català
### Verb

estereotipéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.

#### Variants

* estereotipéssim, estereotipàssim, estereotipàssem, estereotipàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pés·sem (7)
# estereotipésseu
## Català
### Verb

estereotipésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.

#### Variants

* estereotipéssiu, estereotipàssiu, estereotipàsseu, estereotipàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pés·seu (7)
# estereotipí
## Català
### Verb

estereotipí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estereotipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pí (6)
# estereotipéssim
## Català
### Verb

estereotipéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.

#### Variants

* estereotipéssem, estereotipàssim, estereotipàssem, estereotipàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pés·sim (7)
# estereotipéssiu
## Català
### Verb

estereotipéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estereotipar.

#### Variants

* estereotipésseu, estereotipàssiu, estereotipàsseu, estereotipàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pés·siu (7)
# estereòbata
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tə.ɾeˈɔ.βə.tə/, occidental /es.te.ɾeˈɔ.ba.ta/

### Nom

estereòbata m. ‎(plural estereòbates)
* (arquitectura) Base esgraonada i sense motllures d'un temple grec.

#### Traduccions

* Anglès: stereobate $^{(en)}$
* Castellà: estereóbato $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·ò·ba·ta (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# estereotipàveu
## Català
### Verb

estereotipàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estereotipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·o·ti·pà·veu (7)
# estereóbato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.te.ɾeˈo.βa.to\, meridional \eh.te.ɾeˈo.βa.to\
       Americà: alt /es.te.ɾeˈo.ba.t(o)/, baix \eh.te.ɾeˈo.βa.to\
   * Rimes: -obato

### Nom

estereóbato m. ‎(plural estereóbatos)
* (arquitectura) estereòbata

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·re·ó·ba·to (6)

### Vegeu també

* estereóbato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# escoltares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuɫˈta.ɾəs/ balear /əs.koɫˈta.ɾəs/, /əs.kuɫˈta.ɾəs/ Occidental: /es.koɫˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escoltares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escoltar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escoltar.

#### Variants

* [2] escolteguesses, escoltessis, escoltesses, escoltassis, escoltasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·col·ta·res (4)
* Anagrama: escoltar-se