OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esquineros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kiˈne.ɾos/, meridional /eh.kiˈne.ɾoh/
       Americà: alt /es.kiˈne.(ɾo)s/, baix /eh.kiˈne.ɾoh/, austral /eh.kiˈne.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Nom

esquineros m. pl.
* forma plural de esquinero
# esmorronis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈro.nis/ balear /əz.moˈro.nis/, /əz.muˈro.nis/ Occidental: /ez.moˈro.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

esmorronis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esmorronar.
# esmorronàssiu
## Català
### Verb

esmorronàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronéssiu, esmorronàsseu
# esmorronàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna.ɾəm/ balear /əz.mo.roˈna.ɾəm/, /əz.mu.ruˈna.ɾəm/ Occidental: /ez.mo.roˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esmorronàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esmorronar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emmorronar-se
# esmorronin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.muˈro.nin/ balear /əz.moˈro.nin/, /əz.muˈro.nin/ Occidental: /ez.moˈro.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

esmorronin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esmorronar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esmorronar.
# esmorronà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna/ balear /əz.mo.roˈna/, /əz.mu.ruˈna/ Occidental: /ez.mo.roˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

esmorronà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esmorronar.
# esmorronàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mu.ruˈna.ɾəw/ balear /əz.mo.roˈna.ɾəw/, /əz.mu.ruˈna.ɾəw/ Occidental: /ez.mo.roˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esmorronàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esmorronar.
# esmorronàs
## Català
### Verb

esmorronàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* [1] esmorronés
* [2] esmorronés

### Miscel·lània

* Anagrama: marronoses
# esmorronàssim
## Català
### Verb

esmorronàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronéssim, esmorronàssem
# esmorronàssem
## Català
### Verb

esmorronàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronéssim, esmorronàssim
# esmorronàsseu
## Català
### Verb

esmorronàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmorronar.

#### Variants

* esmorronéssiu, esmorronàssiu
# escaiolaven
## Català
### Verb

escaiolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escaiolar.
# escaiolà
## Català
### Verb

escaiolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escaiolar.
# escaiole
## Català
### Verb

escaiole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escaiolar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escaiolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escaiolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escaiolar.
# escaioleu
## Català
### Verb

escaioleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escaiolar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escaiolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escaiolar.
# escaiolava
## Català
### Verb

escaiolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escaiolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escaiolar.
# escaiolaves
## Català
### Verb

escaiolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escaiolar.
# escaiolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈjɔ.ɫən/, occidental /es.kaˈjɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

escaiolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escaiolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escaiolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escaiolar.
# espieguéssom
## Català
### Verb

espieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# espiegués
## Català
### Verb

espiegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# espien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.ən/, occidental /esˈpi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espiar.
# espiera
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈe.ɾə/, occidental /es.piˈe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De espiar i el sufix -era.

### Nom

espiera f. ‎(plural espieres)
* Petita obertura, practicada especialment en la porta, per poder guaitar l’exterior.

#### Sinònims

* espiell

#### Traduccions

* Alemany: Türspion $^{(de)}$ m.
* Anglès: peephole $^{(en)}$
* Àrab: مَنْوَر‎ $^{(ar)}$ m.
* Búlgar: шпионка $^{(bg)}$ f. ‎(xpionka)
* Castellà: mirilla $^{(es)}$ f.
* Danès: spionhul $^{(da)}$ n.
* Eslovac: priezor $^{(sk)}$ m.
* Finès: ovisilmä $^{(fi)}$
* Francès: judas $^{(fr)}$ m.
* Grec: ματάκι $^{(el)}$ n. ‎(mataki)
* Hongarès: kémlelőnyílás $^{(hu)}$
* Italià: spioncino $^{(it)}$ m.
* Japonès: 覗き穴 $^{(ja)}$
* Llengua de signes catalana: ESPIERA $^{(csc)}$
* Macedoni: шпионка $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: kijkgat $^{(nl)}$ n.
* Noruec: tittehull $^{(no)}$ n.
* Polonès: wizjer $^{(pl)}$ m., judasz $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: olho mágico $^{(pt)}$ m.
* Romanès: vizor $^{(ro)}$ n.
* Rus: глазо́к $^{(ru)}$ m. ‎(glazok)
* Serbocroat: зурка $^{(sh)}$, zurka $^{(sh)}$ f.
* Suec: kikhål $^{(sv)}$ n.
* Tai: ตาแมว $^{(th)}$
* Txec: kukátko $^{(cs)}$ n., špehýrka $^{(cs)}$ f.
* Volapük: logedahog $^{(vo)}$
* Xinès: 门镜 $^{(zh)}$ ‎(ménjìng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·e·ra (4)
* Anagrames: espiaré, paeries

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.əs/, occidental /esˈpi.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

espies m. f. pl.
* Forma plural de espia.

### Verb

espies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·es (3)
* Anagrames: sèpies, sépies
# espieguéssou
## Català
### Verb

espieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# escainaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəj.nəˈɾi.əw/, occidental /es.kaj.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escainaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escainar.
# escainassen
## Català
### Verb

escainassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.

#### Variants

* escainessin, escainassin
# escainassis
## Català
### Verb

escainassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.

#### Variants

* escainessis, escainasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nas·sis (4)
* Anagrama: assaciessin
# escainat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəjˈnat/, occidental /es.kajˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

escainat
* Participi masculí singular del verb escainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nat (3)
* Anagrames: acientàs, astènica, cantaies, catànies, cineasta, estància, tancaies
# escainasses
## Català
### Verb

escainasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.

#### Variants

* escainessis, escainassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nas·ses (4)
* Anagrama: assaciessen
# escainarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəj.nəˈɾa/, occidental /es.kaj.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escainarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·na·rà (4)
* Anagrames: acanaries, acensaria, encasaria
# escainaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəj.nəˈɾas/, occidental /es.kaj.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escainaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·na·ràs (4)
* Anagrames: acanissaré, assaciaren
# escainassin
## Català
### Verb

escainassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escainar.

#### Variants

* escainessin, escainassen
# escainaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəj.nəˈɾe/, occidental /es.kaj.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escainaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escainar.
# escamnesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.səs/, occidental /es.kamˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escamnesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkam.nən/, occidental /esˈkam.nen/

### Verb

escamnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escamnar.
# escamnes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkam.nəs/, occidental /esˈkam.nes/

### Verb

escamnes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escamnar.
# escamnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈna.βə/, balear /əs.kəmˈna.və/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈna.βa/ valencià /es.kamˈna.va/, /es.kamˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escamnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escamnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escamnar.
# escamnessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.sən/, occidental /es.kamˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escamnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# escamnaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈna.βən/, balear /əs.kəmˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈna.βen/ valencià /es.kamˈna.ven/, /es.kamˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escamnaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escamnar.
# escamnessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈne.sin/, occidental /es.kamˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escamnessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamnar.
# espessiguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.səs/, occidental /es.pe.siˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espessiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessis, espessigassis, espessigasses

### Verb

espessiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessigueres, espessissis, espessisses, espessires
# espessigue
## Català
### Verb

espessigue
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espessigar.

#### Variants

* [1] espessigui
* [2] espessigui
* [3] espessigui
# espessiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.sin/, occidental /es.pe.siˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espessiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessen, espessigassin, espessigassen
# espessigueren
## Català
### Verb

espessigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espessir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessiren
* [2] espessiguessen, espessissin, espessissen, espessiren
# espessigueres
## Català
### Verb

espessigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espessir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessires
* [2] espessiguesses, espessissis, espessisses, espessires
# espessigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ɣəs/, occidental /es.peˈsi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

espessigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espessigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* [2] espessiguis
# espessiguera
## Català
### Verb

espessiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessigués, espessissi, espessís, espessira
* [2] espessigués, espessís, espessira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·gue·ra (5)
* Anagrames: esgaripésseu, espessigareu, espessigàreu
# espessiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣe.sən/, occidental /es.pe.siˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espessiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessin, espessigassin, espessigassen

### Verb

espessiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessigueren, espessissin, espessissen, espessiren
# espessiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈsi.ɣən/, occidental /es.peˈsi.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

espessiguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espessigar.

#### Variants

* [2] espessiguin
* [3] espessiguin
# estormeiava
## Català
### Verb

estormeiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estormeiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ia·va (5)
# estormeien
## Català
### Verb

estormeien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ien (4)
* Anagrama: esmorteïen
# estormeies
## Català
### Verb

estormeies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ies (4)
* Anagrama: esmorteïes
# estormeiessin
## Català
### Verb

estormeiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.

#### Variants

* estormeiassin, estormeiassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ies·sin (5)
# estormeieu
## Català
### Verb

estormeieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ieu (4)
* Anagrama: esmorteíeu
# estormeiau
## Català
### Verb

estormeiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estormeiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·iau (4)
# estormeiaves
## Català
### Verb

estormeiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ia·ves (5)
# estormeiem
## Català
### Verb

estormeiem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estormeiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·iem (4)
* Anagrama: esmorteíem
# estormeiaven
## Català
### Verb

estormeiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estormeiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ia·ven (5)
# estormeiessis
## Català
### Verb

estormeiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estormeiar.

#### Variants

* estormeiassis, estormeiasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·me·ies·sis (5)
# escarnis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkar.nis/, occidental /esˈkaɾ.nis/

### Nom

escarnis m. pl.
* Forma plural de escarni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis (3)
* Anagrames: Carnissé, creassin, narcises, recassin
# escarnissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.sən/, occidental /es.kaɾˈni.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

escarnissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniguessen, escarnigueren, escarnissin, escarniren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·sen (4)
* Anagrames: encarnisses, encarnissés

## Català antic
### Verb

escarnissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarniren
# escarnisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.səs/, occidental /es.kaɾˈni.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

escarnisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniguesses, escarnigueres, escarnissis, escarnires

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·ses (4)

## Català antic
### Verb

escarnisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarnires
# escarnisca
## Català
### Verb

escarnisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnixa, escarnesca, escarneixi, escarnesqui
* [2] escarnixa, escarnixo, escarnesca, escarneixi, escarnesqui
* [3] escarneixi, escarnesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·ca (4)
# escarnisquem
## Català
### Verb

escarnisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnim, escarniguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·quem (4)
# escarnisques
## Català
### Verb

escarnisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnixes, escarnixos, escarnesques, escarneixis, escarnesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·ques (4)
* Anagrames: acresquessin, escarnesquis
# escarnisqueu
## Català
### Verb

escarnisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniu, escarnigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·queu (4)
# escarnisc
## Català
### Verb

escarnisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarneix, escarneixo, escarnesc, escarneixi, escarnixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nisc (3)
* Anagrama: cercassin
# escarnisquen
## Català
### Verb

escarnisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnixen, escarnesquen, escarneixin, escarnesquin
* [2] escarneixin, escarnesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·quen (4)
* Anagrama: escarnesquin
# escardalencs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.dəˈɫɛŋs/ balear /əs.kəɾ.ðəˈɫəŋks/, /əs.kər.ðəˈɫɛŋks/ Occidental: nord-occidental /es.kar.ðaˈɫeŋs/ valencià /es.kaɾ.ðaˈɫeŋks/, /es.kaɾ.ðaˈɫeŋs/
   * Rimes: -ɛŋks

### Adjectiu

escardalencs m. pl.
* Forma plural de escardalenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·lencs (4)
# escardant
## Català
### Verb

escardant
* Gerundi del verb escardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·dant (3)
* Anagrames: acendrats, descantar, tardances
# escardara
## Català
### Verb

escardara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arracades
# escardaran
## Català
### Verb

escardaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escardar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acendraràs, arrancades
# escardalenca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.dəˈɫɛŋ.kə/ balear /əs.kəɾ.ðəˈɫəŋ.kə/, /əs.kər.ðəˈɫɛŋ.kə/ Occidental: /es.kaɾ.ðaˈɫeŋ.ka/
   * Rimes: -ɛŋka

### Adjectiu

escardalenca f. ‎(plural escardalenques)
* Forma femenina de escardalenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·len·ca (5)
# escardar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kərˈda/ Occidental: nord-occidental /es.karˈða/ valencià /es.kaɾˈðaɾ/, /es.kaɾˈða/ Informal: nord-occidental /as.karˈða/, valencià /as.kaɾˈðaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: escardà, esquerdà, esquerdar
   * Etimologia: Del prefix es- i card, literalment «llevar els cards».

### Verb

escardar trans.
* (valencià) birbar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·dar (3)
* Anagrames: cardares, descarar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escardarem
## Català
### Verb

escardarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escardar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·rem (4)
* Anagrama: demacrar-se
# escardaren
## Català
### Verb

escardaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escardar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escardar.

#### Variants

* [2] escardassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·ren (4)
* Anagrames: acendrares, arrencades, cadarneres, desencarar
# escardalenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.dəˈɫɛŋ/ balear /əs.kəɾ.ðəˈɫəŋk/, /əs.kər.ðəˈɫɛŋk/ Occidental: nord-occidental /es.kar.ðaˈɫeŋ/ valencià /es.kaɾ.ðaˈɫeŋk/, /es.kaɾ.ðaˈɫeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: Del prefix es-, carnal i el sufix -enc, per dissimilació, segle XIX.

### Adjectiu

escardalenc m. ‎(femení escardalenca, plural masculí escardalencs, plural femení escardalenques)
* Que té poca carn, més que prim.
* Que té un so entretallat, esquerdat.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·lenc (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escardalenques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kər.dəˈɫɛŋ.kəs/ balear /əs.kəɾ.ðəˈɫəŋ.kəs/, /əs.kər.ðəˈɫɛŋ.kəs/ Occidental: /es.kaɾ.ðaˈɫeŋ.kes/
   * Rimes: -ɛŋkes

### Adjectiu

escardalenques f. pl.
* Forma plural de escardalenca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·da·len·ques (5)