OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# legali
## Italià

   * Pronúncia: /leˈɡaː.li/

### Adjectiu

legali inv. pl.
* forma plural de legale
# legal persons
## Anglès
### Nom

legal persons
* forma plural de legal person
# legale
## Italià

   * Pronúncia: /leˈɡaː.le/

### Adjectiu

legale inv. ‎(plural legali)
* legal

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·gà·le (3)
# legales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \leˈɣa.les\, meridional \leˈɣa.leh\
       Americà: alt /leˈɡa.l(e)s/, baix \leˈɣa.leh\, austral \leˈɣa.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

legales inv. pl.
* forma plural de legal: legals
# legalising
## Anglès
### Verb

legalising
* gerundi de legalise
# legalitz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ɫə.ʝəˈɫis/, /ɫə.ɣəˈɫis/ alguerès /la.ɡaˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

legalitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de legalitzar.
# llastimaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.ti.məˈɾas/, occidental /ʎas.ti.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

llastimaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llastimar.
# llastimaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.ti.məˈɾe/, occidental /ʎas.ti.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

llastimaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de llastimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llas·ti·ma·ré (4)
* Anagrames: allistarem, allistàrem, amartellis, llastaríem
# llastimariva
## Català
### Verb

llastimariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de llastimar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llastimar.
# llastimaríveu
## Català
### Verb

llastimaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de llastimar.
# llastimariven
## Català
### Verb

llastimariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llastimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llas·ti·ma·ri·ven (5)
* Anagrama: instal·larívem
# llastimarives
## Català
### Verb

llastimarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de llastimar.
# llastimarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.ti.məˈɾa/, occidental /ʎas.ti.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

llastimarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llastimar.
# llastimaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.ti.məˈɾi.əw/, occidental /ʎas.ti.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

llastimaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de llastimar.
# lapid
## Català
### Verb

lapid
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lapidar.
# laparotomy
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix laparo- i el sufix -tomy.

### Nom

laparotomy ‎(plural laparotomies)
* laparotomia

### Vegeu també

* laparotomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# lap
## Anglès

   * Pronúncia: /læp/ àudio (EUA)

### Nom

lap ‎(plural laps)
* falda (cames d'una persona asseguda)
* (Esports) volta

### Vegeu també

* lap. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# laparassas
## Occità

   * Pronúncia: /la.paˈɾa.so̞s/

### Nom

laparassas f. pl.
* forma plural de laparassa
# laparoscopies
## Anglès
### Nom

laparoscopies
* forma plural de laparoscopy
# lapida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəˈpi.ðə/, occidental /ɫaˈpi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

lapida
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de lapidar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb lapidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·pi·da (3)
* Anagrames: alapid, paladí

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \laˈpi.ða\
       Americà: alt /laˈpi.da/, baix \laˈpi.ða\
   * Rimes: -ida

### Verb

lapida
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb lapidar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb lapidar

#### Variants

* [2]: (voseo) lapidá

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·pi·da (3)
* Anagrames: apilad, paliad, pálida, pialad, pilada

## Italià

   * Pronúncia: /laˈpiː.da/

### Verb

lapida
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de lapidare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de lapidare

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·pì·da (3)
# laparassa
## Occità

   * Pronúncia: /la.paˈɾa.so̞/

### Nom

laparassa f. ‎(plural laparassas)
* (botànica) llepassa (Xanthium strumarium)

#### Sinònims

* borrichons, gafaròt, lamporda, lampordièr, laporda, patalafa, penhuca, tirapiuse

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 172. ISBN 978-2-85910-453-5.
# laparotomies
## Anglès
### Nom

laparotomies
* forma plural de laparotomy
# laparoscopy
## Anglès

   * Pronúncia: /lapəˈɹɒskəpi/
   * Etimologia: Del prefix laparo- i el sufix -scopy.

### Nom

laparoscopy ‎(plural laparoscopies)
* laparoscòpia

### Vegeu també

* laparoscopy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# linkasse
## Italià
### Verb

linkasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
# linkassero
## Italià
### Verb

linkassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
# linkasti
## Italià
### Verb

linkasti
* segona persona singular (tu) del passat de linkare
# linkate
## Italià
### Verb

linkate
* participi passat femení plural de linkare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de linkare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de linkare
# linkassimo
## Italià
### Verb

linkassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
# linkaste
## Italià
### Verb

linkaste
* segona persona plural (voi) del passat de linkare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
# linkassi
## Italià
### Verb

linkassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de linkare
# linkare
## Italià

   * Pronúncia: /liŋˈkaː.re/
   * Rimes: -are
   * Etimologia: De link i la desinència -are, de l'anglès link, de l'anglès mitjà linke o lenke.

### Verb

linkare trans.
* (informàtica) enllaçar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: lin·kà·re (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeiklnr)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre linkare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre linkare
# linkarono
## Italià
### Verb

linkarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de linkare
# linkata
## Italià
### Verb

linkata
* participi passat femení singular de linkare
# licuit
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪ.kʊ.ɪt/

### Verb

licuit
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de licet
# lider
## Català
### Verb

lider
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de liderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·der (2)
* Anagrama: delir

## Basc
### Nom

lider anim.
* líder

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
lider
liderra
liderrak
Ergatiu
liderrek
liderrak
liderrek
Datiu
liderri
liderrari
liderrei
Genitiu
liderren
liderraren
liderren
Comitatiu
liderrekin
liderrarekin
liderrekin
Benefactiu
liderrentzat
liderrarentzat
liderrentzat
Instrumental
liderrez
liderraz
liderrez
Partitiu
liderrik
Prolatiu
lidertzat
Causal
liderrengatik
liderrarengatik
liderrengatik
Locatius
Inessiu
liderrengan
liderrarengan
liderrengan
Ablatiu
liderrengandik
liderrarengandik
liderrengandik
Al·latiu
liderrengana
liderrarengana
liderrengana
Terminatiu
liderrenganaino
liderrarenganaino
liderrenganaino
Al·l. direcional
liderrenganantz
liderrarenganantz
liderrenganantz
Gen. locatiu
liderrenganako
liderrarenganako
liderrenganako :

## Romanès

   * Pronúncia: /ˈli.der/
   * Etimologia: De l'anglès leader.

### Nom

lider m. ‎(plural lideri)
* líder

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | lider | liderul | (niște) | lideri | liderii |
| Genitiu-datiu | (unui) | lider | liderului | (unor) | lideri | liderilor |
| Vocatiu | | liderule, lidere | liderule, lidere | | liderilor | liderilor |
# lictum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪk.tʊm/

### Verb

lictum
* supí acusatiu de linquō
# lideram
## Català
### Verb

lideram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de liderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·de·ram (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeilmr)
* Anagrama: maldiré
# licou
## Francès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

licou m. ‎(plural licous)
* Cabestre (ronsal que es lliga al cap de la cavalcadura per a menar-la o assegurar-la).

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
# licous
## Francès

   * Pronúncia: /liˈku/

### Nom

licous m. pl.
* forma plural de licou
# lidera
## Català
### Verb

lidera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de liderar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb liderar.
# lests
## Francès

   * Pronúncia: /lɛst/

### Nom

lests m. pl.
* forma plural de lest
# letales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /leˈta.les/, meridional /leˈta.leh/
       Americà: alt /leˈta.l(e)s/, baix /leˈta.leh/, austral /leˈta.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

letales inv. pl.
* forma plural de letal
# lessons
## Anglès
### Nom

lessons
* forma plural de lesson
# lest
## Francès

   * Pronúncia: /lɛst/

### Nom

lest m. ‎(plural lests)
* llast

#### Sinònims

* ballast

### Vegeu també

* lest. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# let service
## Anglès
### Nom

let service
* (tennis de taula) servei nul

### Vegeu també

* let service. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# letali
## Italià

   * Pronúncia: /leˈtaː.li/

### Adjectiu

letali inv. pl.
* forma plural de letale
# letal
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəˈtaɫ/, occidental /leˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí arcaic letalis, segle XIX.

### Adjectiu

letal inv. ‎(plural letals)
* Que produeix la mort, mortal.

#### Traduccions

* Alemany: letal $^{(de)}$, tödlich $^{(de)}$
* Anglès: lethal $^{(en)}$
* Àrab: مُمِيت‎ $^{(ar)}$
* Belarús: смяро́тны $^{(be)}$ ‎(smiarotni)
* Búlgar: смъртоно́сен $^{(bg)}$ ‎(smartonossen), смъ́ртен $^{(bg)}$ ‎(smarten)
* Castellà: letal $^{(es)}$
* Coreà: 치명적인 $^{(ko)}$ ‎(chimyeongjeogin)
* Finès: kuolettava $^{(fi)}$
* Francès: mortel $^{(fr)}$
* Grec: φονικός $^{(el)}$ ‎(fonikós), θανατηφόρος $^{(el)}$ ‎(thanatiforos)
* Grec antic: θανάσιμος $^{(grc)}$ ‎(thanásimos)
* Irlandès: marfach $^{(ga)}$
* Italià: letale $^{(it)}$
* Japonès: 必殺の $^{(ja)}$, 致命的な $^{(ja)}$
* Llatí: letalis $^{(la)}$, mortifer $^{(la)}$
* Macedoni: смртен $^{(mk)}$
* Neerlandès: dodelijk $^{(nl)}$
* Polonès: letalny $^{(pl)}$, śmiertelny $^{(pl)}$
* Portuguès: letal $^{(pt)}$
* Rus: смерте́льный $^{(ru)}$ ‎(smertelni), смертоно́сный $^{(ru)}$ ‎(smertonosni)
* Serbocroat: смртан $^{(sh)}$, smrtan $^{(sh)}$
* Suec: livsfarlig $^{(sv)}$
* Txec: smrtelný $^{(cs)}$, smrtící $^{(cs)}$, smrtonosný $^{(cs)}$
* Xinès: 致命的 $^{(zh)}$ ‎(zhìmìngdí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·tal (2)
* Anagrames: allet, talle, tella

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /leˈtal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

letal inv. ‎(plural letales)
* letal

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·tal (2)
# letale
## Italià

   * Pronúncia: /leˈtaː.le/

### Adjectiu

letale inv. ‎(plural letali)
* letal

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·tà·le (3)
# llatí vulgar
## Català
### Nom

llatí vulgar m. ‎(només en singular)
* (lingüística) Varietat del llatí col·loquial en oposició al llatí literari.
* (filologia) Llatí col·loquial, del baix Imperi romà i l’alta edat mitjana, reconstruït com a precursor de les llengües romàniques.

#### Hiperònims

* llatí

#### Antònims

* llatí clàssic

#### Traduccions

* Alemany: Vulgärlatein $^{(de)}$
* Anglès: Vulgar Latin $^{(en)}$
* Castellà: latín vulgar $^{(es)}$
* Francès: latin vulgaire $^{(fr)}$
* Italià: latino volgare $^{(it)}$
* Portuguès: latim vulgar $^{(pt)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV
# llauna
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎaw.nə/, occidental /ˈʎaw.na/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *labina, de lamina ‎(«làmina») amb dissimilació de nasals, segle XIII.

### Nom

llauna f. ‎(plural llaunes)
* Làmina d’acer amb una capa d’estany.
* Recipient hermètic d’acer amb estany per a conservar aliments o contenir líquids.
* Cosa molesta per pesada i avorrida.

#### Sinònims

* llanda (valencià)
* (cosa molesta) lata, rotllo

#### Traduccions

* Alemany: Blech $^{(de)}$ n.
* Anglès: tinplate $^{(en)}$
* Castellà: hojalata $^{(es)}$
* Francès: fer-blanc $^{(fr)}$
* Albanès: kanaçe $^{(sq)}$
* Alemany: Büchse $^{(de)}$ f., Dose $^{(de)}$ f., Behälter $^{(de)}$ n.
* Anglès: tin $^{(en)}$, can $^{(en)}$, container $^{(en)}$
* Àrab: صَفِيحَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Belarús: бляша́нка $^{(be)}$ f. ‎(bliaixanka)
* Búlgar: консе́рва $^{(bg)}$ f. ‎(konserva)
* Castellà: lata $^{(es)}$
* Coreà: 깡통 $^{(ko)}$ ‎(kkangtong)
* Danès: dåse $^{(da)}$ c.
* Eslovac: plechovka $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: pločevinka $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: ladskatolo $^{(eo)}$
* Francès: bidon $^{(fr)}$, boîte $^{(fr)}$, canette $^{(fr)}$ f.
* Gal·lès: can $^{(cy)}$ m.
* Grec: κονσέρβα $^{(el)}$ f. ‎(konserva)
* Hebreu: פַּחִית‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: टिन $^{(hi)}$ m.
* Islandès: dós $^{(is)}$ f.
* Italià: lattina $^{(it)}$ f., barattolo $^{(it)}$ m.
* Japonès: 罐詰 $^{(ja)}$, 缶 $^{(ja)}$
* Luxemburguès: Béchs $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: лименка $^{(mk)}$ f.
* Maori: kene $^{(mi)}$
* Polonès: puszka $^{(pl)}$ f., konserwa $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: lata $^{(pt)}$ f.
* Txec: plechovka $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 罐頭 $^{(zh)}$ ‎(罐头, guàntóu)
* Alemany: Nervensäge $^{(de)}$ f.
* Anglès: annoyance $^{(en)}$, nuisance $^{(en)}$
* Castellà: lata $^{(es)}$
* Francès: ennui $^{(fr)}$
* Francès: ROTLLO-PARLAR $^{(fr)}$

### Verb

llauna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llaunar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llaunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·na (2)
* Anagrames: alluna, allunà, anul·la, anul·là

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llatí tardà
## Català
### Nom

llatí tardà m. ‎(només en singular)
* (lingüística) Varietat del llatí posterior al llatí clàssic durant el baix Imperi romà, entre els anys 200 i 800.

#### Traduccions

* Alemany: Spätlatein $^{(de)}$ n.
* Anglès: Late Latin $^{(en)}$
* Castellà: latín tardío $^{(es)}$ m.
* Francès: bas latin $^{(fr)}$ m.
* Italià: tardo latino $^{(it)}$ m.
# llauger
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎəwˈʒe/ Occidental: nord-occidental /ʎawˈd͡ʒe/, valencià /ʎawˈd͡ʒeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Adjectiu

llauger m. ‎(femení llaugera, plural masculí llaugers, plural femení llaugeres)
* (occidental col·loquial) Forma alternativa de lleuger.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·ger (2)
* Anagrames: aguller, Aguller, gralleu, güellar

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# llatí medieval
## Català
### Nom

llatí medieval m. ‎(només en singular)
* Llatí culte, no vernacle, usat durant l’edat mitjana.

#### Traduccions

* Alemany: Mittellatein $^{(de)}$ n.
* Anglès: Medieval Latin $^{(en)}$
* Francès: latin médiéval $^{(fr)}$ m.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# llaunada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈna.ðə/, occidental /ʎawˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

llaunada
* Participi femení singular del verb llaunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·na·da (3)
* Anagrames: allunada, anul·lada
# llau
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎaw/
   * Rimes: -aw
   * Etimologia:
       [1] Del llatí lābe(m), acusatiu de lābēs ‎(«caiguda, esfondrament»), de lābor ‎(«lliscar»), segle XII. Doblet del préstec italià lava.
       [2] Del llatí laude(m), acusatiu de laus.

### Nom

llau f. ‎(plural llaus)
* allau
* (pallarès, ribagorçà) Barranc petit sec i curt o llit per on rodola l'allau.
* (Alt Urgell) Petit barranc sec que sols baixa quan plou. S'hi pot trobar petits bassals en època hivernal així com bolets a les vores al llarg de la tardor.

#### Derivats

* allau

### Nom

llau m. ‎(plural llaus)
* (arcaisme) lloança
    «E un mariner per nom en Berenguer de Ventayola qui era del Llobregat crida lo llaus del benauenturat senct Pere.» ((Crònica de Muntaner, s. XIV))

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: llua, ulla, ullà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llanguiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəŋˈɡiw/, occidental /ʎaŋˈɡiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

llanguiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llanguir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llanguir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llanguir.
# llanguixo
## Català
### Verb

llanguixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llanguir.
# llanguíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəŋˈɡi.əw/, occidental /ʎaŋˈɡi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

llanguíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llanguir.
# llanguix
## Català
### Verb

llanguix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llanguir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llanguir.
# llanguixes
## Català
### Verb

llanguixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de llanguir.
# llanguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəŋˈɡi/, occidental /ʎaŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

llanguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llanguir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de llanguir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llan·guí (2)
* Anagrama: llaguin
# llanguixen
## Català
### Verb

llanguixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de llanguir.
# llavoraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾi.əw/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾi.əw/, /ʎə.vu.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾi.ew/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾi.ew/, /ʎa.βo.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

llavoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de llavorar.
# llavoraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾi.əs/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾi.əs/, /ʎə.vu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾi.es/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾi.es/, /ʎa.βo.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

llavoraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de llavorar.
# llavoraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾe/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾe/, /ʎə.vu.ɾəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾe/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾe/, /ʎa.βo.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

llavoraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de llavorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·vo·ra·ré (4)
* Anagrames: vorellara, vorellarà
# llavorareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾɛw/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾəw/, /ʎə.vu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾew/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾew/, /ʎa.βo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

llavorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de llavorar.
# llavoraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾi.ə/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾi.ə/, /ʎə.vu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾi.a/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾi.a/, /ʎa.βo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

llavoraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de llavorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de llavorar.
# llavorarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾa/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾa/, /ʎə.vu.ɾəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾa/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾa/, /ʎa.βo.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

llavorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de llavorar.
# llavoraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾas/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾas/, /ʎə.vu.ɾəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾas/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾas/, /ʎa.βo.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

llavoraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llavorar.
# llavorares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βuˈɾa.ɾəs/ balear /ʎə.voˈɾa.ɾəs/, /ʎə.vuˈɾa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βoˈɾa.ɾes/ valencià /ʎa.voˈɾa.ɾes/, /ʎa.βoˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

llavorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de llavorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llavorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·vo·ra·res (4)
* Anagrama: vorellaràs
# llavorarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.βu.ɾəˈɾi.ən/ balear /ʎə.vo.ɾəˈɾi.ən/, /ʎə.vu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ʎa.βo.ɾaˈɾi.en/ valencià /ʎa.vo.ɾaˈɾi.en/, /ʎa.βo.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

llavorarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de llavorar.
# llaminejaren
## Català
### Verb

llaminejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de llaminejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminejares
## Català
### Verb

llaminejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de llaminejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminejam
## Català
### Verb

llaminejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de llaminejar.
# llaminejaran
## Català
### Verb

llaminejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llaminejar.
# llaminejara
## Català
### Verb

llaminejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaminejar.
# llaminejareu
## Català
### Verb

llaminejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de llaminejar.
# llaminejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎə.mi.nəˈʒa/ balear /ʎə.mi.nəˈd͡ʒa/, /ʎə.mi.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ʎa.mi.neˈʒa/ valencià /ʎa.mi.neˈd͡ʒaɾ/, /ʎa.mi.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llaminejà
   * Etimologia: De llaminar i el sufix -ejar, segle XIV.

### Verb

llaminejar intr.
* Menjar llaminadures.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: llaminejo, llamineja, llaminegem

#### Traduccions

* Anglès: to eat delicacies $^{(en)}$
* Castellà: golosinear $^{(es)}$
* Francès: manger des friandises $^{(fr)}$
* Italià: ghiottoneggiare $^{(it)}$
* Portuguès: gulosar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·mi·ne·jar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llengües d'ensenyament
## Català
### Nom

llengües d'ensenyament f. pl.
* Forma plural de llengua d'ensenyament.
# llengües de gat
## Català
### Nom

llengües de gat f. pl.
* Forma plural de llengua de gat.
# llengües maternes
## Català
### Nom

llengües maternes f. pl.
* Forma plural de llengua materna.
# llengües de bacallà
## Català
### Nom

llengües de bacallà f. pl.
* Forma plural de llengua de bacallà.
# llengües de signes
## Català
### Nom

llengües de signes f. pl.
* Forma plural de llengua de signes.
# llengües oficials
## Català
### Nom

llengües oficials f. pl.
* Forma plural de llengua oficial.
# llengües comunes
## Català
### Nom

llengües comunes f. pl.
* Forma plural de llengua comuna.
# llengües de Sant Pau
## Català
### Nom

llengües de Sant Pau f. pl.
* Forma plural de llengua de Sant Pau.