OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# retrosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtɾɔ.səs/, occidental /reˈtɾɔ.ses/
   * Rimes: -ɔses

### Verb

retrosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de retrossar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·ses (3)
* Anagrama: torresses
# retrosseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈsɛw/ balear /rə.tɾoˈsəw/, /rə.tɾuˈsɛw/ Occidental: /re.tɾoˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

retrosseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de retrossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb retrossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·seu (3)
* Anagrames: sostreure, torrésseu
# retrossis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtɾɔ.sis/, occidental /reˈtɾɔ.sis/
   * Rimes: -ɔsis

### Verb

retrossis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·sis (3)
* Anagrama: torressis
# retrossin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtɾɔ.sin/, occidental /reˈtɾɔ.sin/
   * Rimes: -ɔsin

### Verb

retrossin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb retrossar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·sin (3)
* Anagrama: torressin
# retrossant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈsan/ balear /rə.tɾoˈsant/, /rə.tɾuˈsan/ Occidental: nord-occidental /re.tɾoˈsan/ valencià /re.tɾoˈsant/, /re.tɾoˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

retrossant
* Gerundi del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·sant (3)
* Anagrames: trastornes, trastornés
# retrossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈses/ balear /rə.tɾoˈses/, /rə.tɾuˈses/ Occidental: /re.tɾoˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

retrossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb retrossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·sés (3)
* Anagrama: torresses
# retrossades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.tɾuˈsa.ðəs/ balear /rə.tɾoˈsa.ðəs/, /rə.tɾuˈsa.ðəs/ Occidental: /re.tɾoˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

retrossades
* Participi femení plural del verb retrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tros·sa·des (4)
* Anagrames: derrotasses, desterrossa, desterrossà
# desarregussares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.rə.ɣuˈsa.ɾəs/, occidental /de.za.re.ɣuˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desarregussares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desarregussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ar·re·gus·sa·res (6)
* Anagrama: desarregussar-se
# desarregussà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.rə.ɣuˈsa/, occidental /de.za.re.ɣuˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

desarregussà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desarregussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ar·re·gus·sà (5)
* Anagrama: arregussades
# desarregussa
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.rəˈɣu.sə/, occidental /de.za.reˈɣu.sa/
   * Rimes: -usa

### Verb

desarregussa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desarregussar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desarregussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ar·re·gus·sa (5)
* Anagrama: arregussades
# trempolina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəm.puˈɫi.nə/ balear /tɾəm.poˈɫi.nə/, /tɾəm.puˈɫi.nə/ Occidental: /tɾem.poˈɫi.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

trempolina f. ‎(plural trempolines)
* Forma femenina de trempolí.

### Nom

trempolina f. ‎(plural trempolines)
* Forma femenina de trempolí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·po·li·na (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeilmnoprt)
* Anagrama: interpolam
# arrelat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫat/, occidental /a.reˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrelat
* Participi masculí singular del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lat (3)
* Anagrames: alertar, alterar, relatar
# arrelaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.re.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrelaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·la·ri·a (5)
* Anagrama: arraïlaré
# arrelis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛ.ɫis/, occidental /aˈrɛ.ɫis/
   * Rimes: -ɛlis

### Verb

arrelis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lis (3)
* Anagrama: irreals
# arrelí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫi/, occidental /a.reˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrelí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lí (3)
* Anagrama: irreal
# arreli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛ.ɫi/, occidental /aˈrɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛli

### Verb

arreli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrelar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·li (3)
* Anagrama: irreal
# arrelats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫats/, occidental /a.reˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrelats
* Participi masculí plural del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lats (3)
* Anagrama: Serralta
# arrelaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɫa.βən/, balear /ə.rəˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.reˈɫa.βen/ valencià /a.reˈɫa.ven/, /a.reˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrelaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·la·ven (4)
* Anagrama: revelaran
# arrelant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɫan/ balear /ə.rəˈɫant/, /ə.rəˈɫan/ Occidental: nord-occidental /a.reˈɫan/ valencià /a.reˈɫant/, /a.reˈɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrelant
* Gerundi del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lant (3)
* Anagrama: alternar
# arrelaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɫa.βəs/, balear /ə.rəˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.reˈɫa.βes/ valencià /a.reˈɫa.ves/, /a.reˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrelaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·la·ves (4)
* Anagrama: revelaràs
# arrelares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫa.ɾəs/, occidental /a.reˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrelares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrelar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·la·res (4)
* Anagrama: arrelar-se
# arremangue
## Català
### Verb

arremangue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremangar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arremangar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arremangar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·gue (4)
* Anagrames: margenareu, margenàreu, marranegeu
# arremangui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmaŋ.ɡi/, occidental /a.reˈmaŋ.ɡi/

### Verb

arremangui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremangar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arremangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arremangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·gui (4)
* Anagrames: agrumarien, marginareu, marginàreu
# arremanguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡi/, occidental /a.re.maŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

arremanguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·guí (4)
* Anagrames: agrumarien, marginareu, marginàreu
# arremangats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡats/, occidental /a.re.maŋˈɡats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

arremangats m. pl.
* Forma plural de arremangat.

### Verb

arremangats
* Participi masculí plural del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·gats (4)
* Anagrames: germanastra, sagramentar
# arremangades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡa.ðəs/, occidental /a.re.maŋˈɡa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

arremangades f. pl.
* Forma plural de arremangada.

### Verb

arremangades
* Participi femení plural del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·ga·des (5)
* Anagrama: desagermanar
# arremanguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmaŋ.ɡis/, occidental /a.reˈmaŋ.ɡis/

### Verb

arremanguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·guis (4)
* Anagrama: agrunsaríem
# arremetent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.məˈten/ balear /ə.rə.məˈtent/, /ə.rə.məˈten/ Occidental: nord-occidental /a.re.meˈten/ valencià /a.re.meˈtent/, /a.re.meˈten/
   * Rimes: -ent

### Verb

arremetent
* Gerundi del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tent (4)
* Anagrama: trameteren
# arremet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛt/ balear /ə.rəˈmət/, /ə.rəˈmɛt/ Occidental: /a.reˈmet/
   * Rimes: -ɛt

### Verb

arremet
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arremetre.
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremetre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·met (3)
* Anagrames: aterrem, tremaré, tremera, tremerà
# arremetia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈti.ə/, occidental /a.re.meˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arremetia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arremetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·ti·a (5)
* Anagrames: aterràiem, temerària
# arremetrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾa/, occidental /a.re.meˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arremetrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·trà (4)
* Anagrames: aterrarem, aterràrem
# arremeses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.zəs/ balear /ə.rəˈmə.zəs/, /ə.rəˈmɛ.zəs/ Occidental: /a.reˈme.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Verb

arremeses
* Participi femení plural del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·ses (4)
* Anagrama: arreéssem
# arremeten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.tən/ balear /ə.rəˈmə.tən/, /ə.rəˈmɛ.tən/ Occidental: /a.reˈme.ten/
   * Rimes: -ɛten

### Verb

arremeten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arremetre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arremetre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·ten (4)
* Anagrama: termenaré
# arremetràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾas/, occidental /a.re.meˈtɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arremetràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tràs (4)
* Anagrames: arrestarem, arrestàrem
# arremeties
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈti.əs/, occidental /a.re.meˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arremeties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·ti·es (5)
* Anagrama: temeràries
# arremetria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾi.ə/, occidental /a.re.meˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arremetria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arremetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tri·a (5)
* Anagrama: aterraríem
# arremetessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.sin/, occidental /a.re.meˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arremetessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·tes·sin (5)
* Anagrames: interessarem, interessàrem
# arremesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛ.zə/ balear /ə.rəˈmə.zə/, /ə.rəˈmɛ.zə/ Occidental: /a.reˈme.za/
   * Rimes: -ɛza

### Verb

arremesa
* Participi femení singular del verb arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·me·sa (4)
* Anagrama: amerares
# arremets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈmɛts/ balear /ə.rəˈməts/, /ə.rəˈmɛts/ Occidental: /a.reˈmets/
   * Rimes: -ɛts

### Verb

arremets
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arremetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mets (3)
* Anagrames: arrestem, restarem, restàrem, tremares, tremeràs, tresarem, tresàrem
# arremolinam
## Català
### Verb

arremolinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arremolinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·li·nam (5)
* Anagrama: marmolarien
# arremolinares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɫiˈna.ɾəs/ balear /ə.rə.mo.ɫiˈna.ɾəs/, /ə.rə.mu.ɫiˈna.ɾəs/ Occidental: /a.re.mo.ɫiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arremolinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arremolinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremolinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·li·na·res (6)
* Anagrama: arremolinar-se
# arremolín
## Català
### Verb

arremolín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arremolinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·lín (4)
* Anagrama: remolinar
# arrendava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rənˈda.βə/, balear /ə.rənˈda.və/ Occidental: nord-occidental /a.renˈda.βa/ valencià /a.renˈda.va/, /a.renˈda.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrendava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·da·va (4)
* Anagrama: adveraran
# arrendats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈdats/, occidental /a.renˈdats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrendats
* Participi masculí plural del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dats (3)
* Anagrama: tardaners
# arrendàssim
## Català
### Verb

arrendàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dàs·sim (4)
* Anagrama: derramassin
# arrendéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.sim/, occidental /a.renˈde.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrendéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dés·sim (4)
* Anagrama: derramessin
# arrendéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈde.səm/, occidental /a.renˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrendéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dés·sem (4)
* Anagrama: derramessen
# arrendàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈda.ɾəm/, occidental /a.renˈda.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrendàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrendar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dà·rem (4)
* Anagrama: derramaren
# arrend
## Català
### Verb

arrend
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rend (2)
* Anagrama: drenar
# arrendàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rənˈda.βəm/, balear /ə.rənˈda.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.renˈda.βem/ valencià /a.renˈda.vem/, /a.renˈda.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arrendàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dà·vem (4)
* Anagrama: derramaven
# arrendaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rən.dəˈɾi.əm/, occidental /a.ren.daˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arrendaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·da·rí·em (5)
* Anagrama: derramarien
# arrendis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈren.dis/, occidental /aˈren.dis/

### Verb

arrendis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dis (3)
* Anagrama: anderris
# arrendàssem
## Català
### Verb

arrendàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dàs·sem (4)
* Anagrama: derramassen
# arrendí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈdi/, occidental /a.renˈdi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrendí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dí (3)
* Anagrames: enardir, rediran
# arrendat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rənˈdat/, occidental /a.renˈdat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrendat
* Participi masculí singular del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·dat (3)
* Anagrames: tardaner, tardaren
# arrendarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rən.dəˈɾɛm/ balear /ə.rən.dəˈɾəm/, /ə.rən.dəˈɾɛm/ Occidental: /a.ren.daˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrendarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·da·rem (4)
* Anagrama: derramaren
# arrendi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈren.di/, occidental /aˈren.di/

### Verb

arrendi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrendar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrendar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·di (3)
* Anagrames: enardir, rediran
# arrenglerares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa.ɾəs/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrenglerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrenglerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ra·res (5)
* Anagrama: arrenglerar-se
# arrenglerau
## Català
### Verb

arrenglerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrenglerar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·rau (4)
* Anagrames: arrenglareu, arrenglàreu
# arrengleràs
## Català
### Verb

arrengleràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ràs (4)
* Anagrama: arrenglares
# arrengleram
## Català
### Verb

arrengleram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ram (4)
* Anagrames: arrenglarem, arrenglàrem
# arrenglerà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa/, occidental /a.reŋ.ɡɫeˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrenglerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·rà (4)
* Anagrames: arreglaren, arrenglaré
# arrenglera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫe.ɾə/, occidental /a.reŋˈɡɫe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

arrenglera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrenglerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrenglerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle·ra (4)
* Anagrames: arreglaren, arrenglaré
# arrenglareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾɛw/ balear /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾəw/, /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.reŋ.ɡɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrenglareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·reu (4)
* Anagrama: arrenglerau
# arrenglares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫa.ɾəs/, occidental /a.reŋˈɡɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arrenglares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arrenglar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·res (4)
* Anagrama: arrengleràs
# arrenglarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾɛm/ balear /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾəm/, /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.reŋ.ɡɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrenglarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·rem (4)
* Anagrama: arrengleram
# arrenglaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈɡɫa.βən/, balear /ə.rəŋˈɡɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.reŋˈɡɫa.βen/ valencià /a.reŋˈɡɫa.ven/, /a.reŋˈɡɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrenglaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·ven (4)
* Anagrama: velnegraran
# arrengle
## Català
### Verb

arrengle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrenglar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrenglar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrenglar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gle (3)
* Anagrames: arreglen, engerlar, renglera
# arrenglarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa/, occidental /a.reŋ.ɡɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrenglarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·rà (4)
* Anagrama: arreglaran
# arrenglara
## Català
### Verb

arrenglara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·ra (4)
* Anagrama: arreglaran
# arrenglí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈɡɫi/, occidental /a.reŋˈɡɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrenglí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·glí (3)
* Anagrames: arreglin, ringlera
# arrenglaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾe/, occidental /a.reŋ.ɡɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrenglaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrenglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·gla·ré (4)
* Anagrames: arreglaren, arrenglera, arrenglerà