OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# entollaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.ʎəˈɾan/ balear /ən.to.ʎəˈɾan/, /ən.tu.ʎəˈɾan/ Occidental: /en.to.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

entollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·ran (4)
# entollarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tu.ʎəˈɾɛm/ balear /ən.to.ʎəˈɾəm/, /ən.tu.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /en.to.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

entollarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de entollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·to·lla·rem (4)
# errekarentzat
## Basc
### Nom

errekarentzat
* benefactiu indefinit de erreka
* benefactiu definit singular de erreka
# errekarik
## Basc
### Nom

errekarik
* partitiu indefinit de erreka
# errekara
## Basc
### Nom

errekara
* al·latiu definit singular de erreka
# errekan
## Basc
### Nom

errekan
* inessiu definit singular de erreka
# errekaraino
## Basc
### Nom

errekaraino
* terminatiu definit singular de erreka
# errekarantz
## Basc
### Nom

errekarantz
* al·latiu direccional definit singular de erreka
# errekarengatik
## Basc
### Nom

errekarengatik
* causal indefinit de erreka
* causal definit singular de erreka
# errekarekin
## Basc
### Nom

errekarekin
* comitatiu indefinit de erreka
* comitatiu definit singular de erreka
# errekaren
## Basc
### Nom

errekaren
* genitiu definit singular de erreka
* genitiu indefinit de erreka
# errekari
## Basc
### Nom

errekari
* datiu indefinit de erreka
* datiu definit singular de erreka
# escrites peludes
## Català
### Nom

escrites peludes f. pl.
* Forma plural de escrita peluda.
# escrites vestides
## Català
### Nom

escrites vestides f. pl.
* Forma plural de escrita vestida.
# escrites tacades
## Català
### Nom

escrites tacades f. pl.
* Forma plural de escrita tacada.
# escrits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾits/, occidental /esˈkɾits/
   * Rimes: -its

### Nom

escrits m. pl.
* Forma plural de escrit.

### Verb

escrits
* Participi masculí plural del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·crits (2)
* Anagrama: cistres
# escrites veres
## Català
### Nom

escrites veres f. pl.
* Forma plural de escrita vera.
# escritura
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kɾiˈtu.ɾa/, meridional /eh.kɾiˈtu.ɾa/
       Americà: alt /es.k(ɾi)ˈtu.ɾa/, baix /eh.kɾiˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del llatí scriptūra.

### Nom

escritura f. ‎(plural escrituras)
* escriptura

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·tu·ra (4)
# escrites roses
## Català
### Nom

escrites roses f. pl.
* Forma plural de escrita rosa.
# escrituras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kɾiˈtu.ɾas/, meridional /eh.kɾiˈtu.ɾah/
       Americà: alt /es.k(ɾi)ˈtu.ɾas/, baix /eh.kɾiˈtu.ɾah/, austral /eh.kɾiˈtu.ɾas/
   * Rimes: -uɾas

### Nom

escrituras f. pl.
* forma plural de escritura
# escriu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾiw/, occidental /esˈkɾiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

escriu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escriure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·criu (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceirsu)
* Anagrames: creuis, cruies, cruiés, cúries, escuri, escurí
# escriuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.wən/, occidental /esˈkɾi.wen/
   * Rimes: -iwen

### Verb

escriuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·uen (3)
* Anagrama: cuineres
# esglaonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna/ balear /əz.ɣɫə.oˈna/, /əz.ɣɫə.uˈna/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈna/ valencià /ez.ɣɫa.oˈnaɾ/, /ez.ɣɫa.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esglaonà
   * Etimologia: De esglaó.

### Verb

esglaonar trans., pron. ‎(pronominal esglaonar-se)
* Disposar en una gradació.
* Posar regularment a la mateixa distància.
* Construir els esglaons d’una escala.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esglaono, esglaona, esglaonem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* esgraonar

#### Sinònims

* escalonar

#### Traduccions

* Castellà: escalonar $^{(es)}$
* Francès: échelonner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esglaonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.ðə/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.ðə/, /əz.ɣɫə.uˈna.ðə/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esglaonada
* Participi femení singular del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·da (5)
# esglaonadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˌna.ðəˈmen/ balear /əz.ɣɫə.oˌna.ðəˈment/, /əz.ɣɫə.uˌna.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˌna.ðaˈmen/ valencià /ez.ɣɫa.oˌna.ðaˈment/, /ez.ɣɫa.oˌna.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esglaonar i el sufix -ment.

### Adverbi

esglaonadament
* Amb gradació.

#### Traduccions

* Anglès: gradually $^{(en)}$
* Castellà: escalonadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esglaonam
## Català
### Verb

esglaonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nam (4)
# esglaonar-se
## Català
### Verb

esglaonar-se
* Forma pronominal de esglaonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esglaonares
# esglaonara
## Català
### Verb

esglaonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ra (5)
# esglaonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈnan/ balear /əz.ɣɫə.oˈnant/, /əz.ɣɫə.uˈnan/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈnan/ valencià /ez.ɣɫa.oˈnant/, /ez.ɣɫa.oˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esglaonant
* Gerundi del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nant (4)
# esglaonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.ðəs/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.ðəs/, /əz.ɣɫə.uˈna.ðəs/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esglaonades
* Participi femení plural del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·des (5)
# esgrames
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɾa.məs/, occidental /ezˈɣɾa.mes/
   * Rimes: -ames

### Verb

esgrames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgramar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mes (3)
* Anagrama: regàssem
# esgramaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾəˈma.βəs/, balear /əz.ɣɾəˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾaˈma.βes/ valencià /ez.ɣɾaˈma.ves/, /ez.ɣɾaˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgramaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·ves (4)
# esgramem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾəˈmɛm/ balear /əz.ɣɾəˈməm/, /əz.ɣɾəˈmɛm/ Occidental: /ez.ɣɾaˈmem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgramem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgramar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esgramar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mem (3)
# esgramessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈme.sən/, occidental /ez.ɣɾaˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esgramessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mes·sen (4)
* Anagrama: margenesses
# esgramesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈme.səs/, occidental /ez.ɣɾaˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgramesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mes·ses (4)
# esgrameu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾəˈmɛw/ balear /əz.ɣɾəˈməw/, /əz.ɣɾəˈmɛw/ Occidental: /ez.ɣɾaˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgrameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esgramar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgramar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·meu (3)
* Anagrama: armegués
# esgrame
## Català
### Verb

esgrame
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgramar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgramar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·me (3)
* Anagrames: armeges, armegés, mareges, maregés, segarem, segàrem
# esgramen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɾa.mən/, occidental /ezˈɣɾa.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

esgramen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgramar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgramar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·men (3)
* Anagrames: germanes, margenes, margenés
# esgramo
## Català
### Verb

esgramo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mo (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegmors)
* Anagrames: gosarem, gosàrem, orgasme, rosegam
# esbrossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈse.səw/ balear /əz.bɾoˈse.səw/, /əz.bɾuˈse.səw/ Occidental: /ez.bɾoˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbrossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrossar.

#### Variants

* esbrosséssiu
# esbrosta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əzˈbɾɔs.tə/ Occidental: nord-occidental /ezˈβɾɔs.ta/, valencià /ezˈbɾos.ta/

### Verb

esbrosta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbrostar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta (3)
* Anagrames: absortes, obstares, sobtar-se, torbessa, trobessa
# esbrosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈse.səm/ balear /əz.bɾoˈse.səm/, /əz.bɾuˈse.səm/ Occidental: /ez.bɾoˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbrosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrossar.

#### Variants

* esbrosséssim
# esbrosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈse.sim/ balear /əz.bɾoˈse.sim/, /əz.bɾuˈse.sim/ Occidental: /ez.bɾoˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbrosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrossar.

#### Variants

* esbrosséssem
# esbrosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈse.siw/ balear /əz.bɾoˈse.siw/, /əz.bɾuˈse.siw/ Occidental: /ez.bɾoˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbrosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbrossar.

#### Variants

* esbrossésseu
# esbrossí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈsi/ balear /əz.bɾoˈsi/, /əz.bɾuˈsi/ Occidental: /ez.bɾoˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbrossí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbrossar.

### Miscel·lània

* Anagrames: boressis, obressis, obrisses, orbessis, robessis, sobressi
# esbrostades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾusˈta.ðəs/ balear /əz.bɾosˈta.ðəs/, /əz.bɾusˈta.ðəs/ Occidental: /ez.bɾosˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esbrostades
* Participi femení plural del verb esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·des (4)
* Anagrama: destorbessa
# esbrost
## Català
### Verb

esbrost
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbrostar.

#### Variants

* esbrosto, esbrosti

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·brost (2)
* Anagrames: brostes, brostés, rebosts, sorbets
# esbrostada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾusˈta.ðə/ balear /əz.bɾosˈta.ðə/, /əz.bɾusˈta.ðə/ Occidental: /ez.bɾosˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esbrostada
* Participi femení singular del verb esbrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bros·ta·da (4)
# espaventara
## Català
### Verb

espaventara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* [1] espaventés, espaventàs
* [2] espaventés, espaventàs

### Miscel·lània

* Anagrama: aparentaves
# espaventar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈta/, balear /əs.pə.vənˈta/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈta/ valencià /es.pa.venˈtaɾ/, /es.pa.βenˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: espaventà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *expaventare, intensiu de expavēre ‎(«témer»).

### Verb

espaventar trans.
* (antic) espantar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espavento, espaventa, espaventem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·tar (4)
* Anagrames: aprestaven, presentava, trepanaves

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espavental
## Occità

   * Pronúncia: /es.pa.benˈtal/

### Nom

espavental m. ‎(plural espaventals)
* espantaocells
# espaventall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈtaʎ/, balear /əs.pə.vənˈtaʎ/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈtaʎ/ valencià /es.pa.venˈtaʎ/, /es.pa.βenˈtaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

espaventall m. ‎(plural espaventalls)
* Espantall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·tall (4)
* Anagrama: pastellaven

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# espaventals
## Occità

   * Pronúncia: /es.pa.benˈtals/

### Nom

espaventals m. pl.
* forma plural de espavental
# espaventam
## Català
### Verb

espaventam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de espaventar.

#### Variants

* espaventem

### Miscel·lània

* Anagrama: estampaven
# esposaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza.ɾən/ balear /əs.poˈza.ɾən/, /əs.puˈza.ɾən/ Occidental: /es.poˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esposaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esposar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* [2] esposeguessen, esposessin, esposessen, esposassin, esposassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·ren (4)
# esposares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza.ɾəs/ balear /əs.poˈza.ɾəs/, /əs.puˈza.ɾəs/ Occidental: /es.poˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esposares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esposar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* [2] esposeguesses, esposessis, esposesses, esposassis, esposasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·res (4)
# esposar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza/ balear /əs.poˈza/, /əs.puˈza/ Occidental: nord-occidental /es.poˈza/ valencià /es.poˈzaɾ/, /es.poˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esposà
   * Etimologia: De espòs, segle XIV.

### Verb

esposar trans., pron. ‎(pronominal esposar-se)
* Prendre per cònjuge.
* (pronominal) Sinònim de casar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esposo, esposa, esposem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: espouse $^{(en)}$, marry $^{(en)}$
* Castellà: desposar $^{(es)}$
* Francès: épouser $^{(fr)}$
* Italià: sposare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sar (3)
* Anagrames: apresos, apresso, pesarós, posar-se, posares, repasso, reposàs, separos, sopares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esposar-se
## Català
### Verb

esposar-se
* Forma pronominal de esposar.

### Miscel·lània

* Anagrames: operasses, pesaroses
# esposareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.zəˈɾɛw/ balear /əs.po.zəˈɾəw/, /əs.pu.zəˈɾɛw/ Occidental: /es.po.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esposareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·reu (4)
# esposant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈzan/ balear /əs.poˈzant/, /əs.puˈzan/ Occidental: nord-occidental /es.poˈzan/ valencià /es.poˈzant/, /es.poˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esposant
* Gerundi del verb esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sant (3)
* Anagrames: espantós, optassen, topassen
# esposaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.zəˈɾan/ balear /əs.po.zəˈɾan/, /əs.pu.zəˈɾan/ Occidental: /es.po.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esposaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·ran (4)
# esposarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.zəˈɾɛm/ balear /əs.po.zəˈɾəm/, /əs.pu.zəˈɾɛm/ Occidental: /es.po.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esposarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sa·rem (4)
# estalpean
## Basc
### Nom

estalpean
* inessiu definit singular de estalpe
# estalpearen
## Basc
### Nom

estalpearen
* genitiu definit singular de estalpe
# estalpearengatik
## Basc
### Nom

estalpearengatik
* causal definit singular de estalpe
# estalpea
## Basc
### Nom

estalpea
* absolutiu definit singular de estalpe
# estalpeak
## Basc
### Nom

estalpeak
* absolutiu definit plural de estalpe
* ergatiu definit singular de estalpe
# estalpearekin
## Basc
### Nom

estalpearekin
* comitatiu definit singular de estalpe
# estalpe
## Basc
### Nom

estalpe inan.
* refugi, abric, cobert

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
estalpe
estalpea
estalpeak
Ergatiu
estalpek
estalpeak
estalpeek
Datiu
estalperi
estalpeari
estalpeei
Genitiu
estalperen
estalpearen
estalpeen
Comitatiu
estalperekin
estalpearekin
estalpeekin
Benefactiu
estalperentzat
estalpearentzat
estalpeentzat
Instrumental
estalpez
estalpeaz
estalpeez
Partitiu
estalperik
Prolatiu
estalpetzat
Causal
estalperengatik
estalpearengatik
estalpeengatik
Locatius
Inessiu
estalpetan
estalpean
estalpeetan
Ablatiu
estalpetatik
estalpetik
estalpeetatik
Al·latiu
estalpetara
estalpera
estalpeetara
Terminatiu
estalpetaraino
estalperaino
estalpeetaraino
Al·l. direcional
estalpetarantz
estalperantz
estalpeetarantz
Gen. locatiu
estalpetako
estalpeko
estalpeetako :
# estalpearentzat
## Basc
### Nom

estalpearentzat
* benefactiu definit singular de estalpe
# escalfaia
## Català
### Verb

escalfaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escalfar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escalfar.
# escalfament amb volant
## Català
### Nom

escalfament amb volant m. ‎(plural escalfaments amb volant)
* (bàdminton) Escalfament previ a un partit efectuat amb un intercanvi de cops entre els jugadors per a habituar-se a les condicions de la pista de joc.

#### Traduccions

* Anglès: knock-up period $^{(en)}$
* Castellà: calentamiento con volante $^{(es)}$, calentamiento técnico $^{(es)}$

### Vegeu també

* escalfament amb volant. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# escalfallits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌkaɫ.fəˈʎits/, occidental /esˌkaɫ.faˈʎits/
   * Rimes: -its
   * Etimologia: De escalfar i llit, segle XVI

### Nom

escalfallits m. ‎(plural invariable)
* Estri per a escalfar el llit consistent en una cassoleta de metall amb forats, que s’omple de brases, i amb un mànec llarg.

#### Sinònims

* burro, calfallits, escalfador, frare, mulassa

#### Traduccions

* Anglès: bedwarmer $^{(en)}$, warming pan $^{(en)}$
* Castellà: caletador $^{(es)}$ m.
* Francès: bassinoire $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fa·llits (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# escalfaien
## Català
### Verb

escalfaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escalfar.
# escalfament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫ.fəˈmen/ balear /əs.kəɫ.fəˈment/, /əs.kəɫ.fəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.kaɫ.faˈmen/ valencià /es.kaɫ.faˈment/, /es.kaɫ.faˈmen/ Informal: nord-occidental /as.kaɫ.faˈmen/, valencià /kaɫ.faˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escalfar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

escalfament m. ‎(plural escalfaments)
* Acció d’esclafar.
* (esports) Exercici per aconseguir un bon estat físic abans de practicar un esport.

#### Traduccions

* Anglès: warm-up $^{(en)}$
* Castellà: calentamiento $^{(es)}$ m.
* Francès: échauffement $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: ESCALFAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fa·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escalfaies
## Català
### Verb

escalfaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escalfar.
# escalfam
## Català
### Verb

escalfam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escalfar.
# escalfaments amb volant
## Català
### Nom

escalfaments amb volant m. pl.
* Forma plural de escalfament amb volant.
# esposàiem
## Català
### Verb

esposàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esposar.

#### Variants

* esposàvom, esposàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sà·iem (4)
# esposàsseu
## Català
### Verb

esposàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguéssou, esposéssiu, esposésseu, esposàssiu, esposàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sàs·seu (4)
# esposàssiu
## Català
### Verb

esposàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguéssou, esposéssiu, esposésseu, esposàsseu, esposàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sàs·siu (4)
# esposà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza/ balear /əs.poˈza/, /əs.puˈza/ Occidental: /es.poˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

esposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sà (3)
* Anagrames: aposes, aposés, poessa
# esposàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza.ɾəm/ balear /əs.poˈza.ɾəm/, /əs.puˈza.ɾəm/ Occidental: /es.poˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* [2] esposeguéssom, esposéssim, esposéssem, esposàssim, esposàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sà·rem (4)
# esposàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈza.ɾəw/ balear /əs.poˈza.ɾəw/, /əs.puˈza.ɾəw/ Occidental: /es.poˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esposàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esposar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* [2] esposeguéssou, esposéssiu, esposésseu, esposàssiu, esposàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sà·reu (4)
# esposàssim
## Català
### Verb

esposàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguéssom, esposéssim, esposéssem, esposàssem, esposàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·sàs·sim (4)
* Anagrama: imposasses