OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desprecintar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pɾə.sinˈta/ Occidental: nord-occidental /des.pɾe.sinˈta/, valencià /des.pɾe.sinˈtaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i precintar, segle XXI.

### Verb

desprecintar trans.
* Treure el precinte d'una zona tancada amb precinte o d'un producte que hi està embalat.
    «L'exconseller manresà de la Generalitat de Catalunya, Josep Huguet, ha fet una convocatòria a través del seu perfil Twitter per formar "una llista de voluntaris per desprecintar" els col·legis als que no s'hagi pogut impedit el seu precinte.»(Pere Fontanals, L'exconseller Huguet s'ofereix a desprecintar col·legis la matinada de l'1-O, NacióDigital, 2017)
    «La urbanització Montecarlo d’Alcanar Platja comença a recuperar la normalitat. Els Mossos d’Esquadra han desprecintat el solar on hi havia el xalet ocupat per la cèl·lula gihadista que va atemptar a Barcelona i Cambrils.»(Lurdes Moreso, Els Mossos desprecinten el xalet d’Alcanar Platja, El Punt Avui, 2017)

#### Traduccions

* Anglès: unseal $^{(en)}$
* Castellà: desprecintar $^{(es)}$
* Francès: déplomber $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pre·cin·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot, ésAdir
* Per a més informació vegeu l'entrada a la Neolosfera sobre desprecintar
# contrapunxó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.puɲˈʃo/, /ˌkon.tɾə.puɲˈʃo/ balear /ˌkɔn.tɾə.puɲˈʃo/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.puɲˈt͡ʃo/, /ˌkɔn.tɾa.puɲˈt͡ʃo/ valencià /ˌkon.tɾa.puɲˈt͡ʃo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix contra- i punxó.

### Nom

contrapunxó m. ‎(plural contrapunxons)
* Eina que s'utilitza amb el martell i serveix per marcar el centre d'un forat o el centre d'arcs i circumferències.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pun·xó (4)

### Vegeu també

* Serra Subirà, Eduard. Materials i eines de l'escultor. Universitat de Barcelona, 1992. →ISBN.
# contrapunxons
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.puɲˈʃons/, /ˌkon.tɾə.puɲˈʃons/ balear /ˌkɔn.tɾə.puɲˈʃons/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.puɲˈt͡ʃons/, /ˌkɔn.tɾa.puɲˈt͡ʃons/ valencià /ˌkon.tɾa.puɲˈt͡ʃons/
   * Rimes: -ons

### Nom

contrapunxons m. pl.
* Forma plural de contrapunxó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pun·xons (4)
# contrapès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈpɛs/, /ˌkon.tɾəˈpɛs/ balear /ˌkɔn.tɾəˈpəs/, /ˌkɔn.tɾəˈpɛs/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈpes/, /ˌkɔn.tɾaˈpes/ valencià /ˌkon.tɾaˈpes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: De prefix contra- i pes, segle XV.

### Nom

contrapès m. ‎(plural contrapesos)
* Pes que s’usa per a contrarestar l'acció d'un altre pes o d'una força.
* Circumstància que en compensa una altra considerant-la convenient o suficient.

#### Traduccions

* Anglès: counterpoise $^{(en)}$
* Castellà: contrapeso $^{(es)}$ m.
* Francès: contrepoids $^{(fr)}$ m.
* Italià: contrappeso $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pès (3)
* Heterograma de 9 lletres (acenoprst)
* Anagrama: pernoctàs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# contrapesos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈpɛ.zus/, /ˌkon.tɾəˈpɛ.zus/ balear /ˌkɔn.tɾəˈpə.zos/, /ˌkɔn.tɾəˈpɛ.zus/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈpe.zos/, /ˌkɔn.tɾaˈpe.zos/ valencià /ˌkon.tɾaˈpe.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Nom

contrapesos m. pl.
* Forma plural de contrapès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pe·sos (4)
# contrarellotge
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒə/, /ˌkon.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒə/ balear /ˌkɔn.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒə/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒe/, /ˌkɔn.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒe/ valencià /ˌkon.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒe/
   * Etimologia: Lexicalització de [cursa] contra rellotge.

### Nom

contrarellotge f. ‎(plural contrarellotges)
* (esports) Cursa cronometrada, especialment de ciclisme individual o en equip, amb sortides individuals dels participants.

#### Traduccions

* Anglès: time trial $^{(en)}$
* Castellà: contrarreloj $^{(es)}$
* Francès: contre-la-montre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·re·llot·ge (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# contrarellotges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒəs/, /ˌkon.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒəs/ balear /ˌkɔn.tɾə.ɾəˈʎɔ.d͡ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒes/, /ˌkɔn.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒes/ valencià /ˌkon.tɾa.ɾeˈʎɔ.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɔdʒes

### Nom

contrarellotges f. pl.
* Forma plural de contrarellotge.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·re·llot·ges (5)
# contrasegellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.sə.ʒəˈʎa/, /ˌkon.tɾə.sə.ʒəˈʎa/ balear /ˌkɔn.tɾə.sə.ʒəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.se.ʒeˈʎa/, /ˌkɔn.tɾa.se.ʒeˈʎa/ valencià /ˌkon.tɾa.se.d͡ʒeˈʎaɾ/, /ˌkon.tɾa.se.d͡ʒeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: contrasegellà
   * Etimologia: De contrasegell.

### Verb

contrasegellar trans.
* Aplicar un contrasegell.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: contrasegello, contrasegella, contrasegellem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·se·ge·llar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# contrasentit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.sənˈtit/, /ˌkon.tɾə.sənˈtit/ balear /ˌkɔn.tɾə.sənˈtit/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.senˈtit/, /ˌkɔn.tɾa.senˈtit/ valencià /ˌkon.tɾa.senˈtit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Del prefix contra- i sentit, calc del castellà contrasentido, del francès contre-sens, segle XIX.

### Nom

contrasentit m. ‎(plural contrasentits)
* Interpretació contrària a la natural o veritable.
* Expressió amb paraules que es contradiuen amb manca de lògica i consistència.

#### Traduccions

* Anglès: countersense $^{(en)}$
* Castellà: contrasentido $^{(es)}$ m.
* Francès: contre-sens $^{(fr)}$ m.
* Italià: controsenso $^{(it)}$ m.
* Anglès: contradiction in terms $^{(en)}$
* Castellà: contrasentido $^{(es)}$ m.
* Francès: contre-sens $^{(fr)}$ m.
* Italià: controsenso $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·sen·tit (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# contrasentits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.sənˈtits/, /ˌkon.tɾə.sənˈtits/ balear /ˌkɔn.tɾə.sənˈtits/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.senˈtits/, /ˌkɔn.tɾa.senˈtits/ valencià /ˌkon.tɾa.senˈtits/
   * Rimes: -its

### Nom

contrasentits m. pl.
* Forma plural de contrasentit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·sen·tits (4)
# contrapunt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈpun/, /ˌkon.tɾəˈpun/ balear /ˌkɔn.tɾəˈpunt/, /ˌkɔn.tɾəˈpun/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈpun/, /ˌkɔn.tɾaˈpun/ valencià /ˌkon.tɾaˈpunt/, /ˌkon.tɾaˈpun/
   * Rimes: -unt
   * Etimologia: De l'italià contrappunto.

### Nom

contrapunt m. ‎(plural contrapunts)
* Melodia que es toca simultàniament a un altre tema musical o en determinats moments d'un tema principal.
* Part de la teoria musical que estudia les regles de composició de les melodies amb contrapunt.
* Part d'una sardana que indica el canvi de passes curtes a llargues.

#### Derivats

* contrapuntejar
* contrapuntístic
* contrapuntista

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·punt (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# contrasenyes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲəs/, /ˌkon.tɾəˈsɛ.ɲəs/ balear /ˌkɔn.tɾəˈsə.ɲəs/, /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲəs/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈse.ɲes/, /ˌkɔn.tɾaˈse.ɲes/ valencià /ˌkon.tɾaˈse.ɲes/
   * Rimes: -ɛɲes

### Nom

contrasenyes f. pl.
* Forma plural de contrasenya.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·se·nyes (4)
# contratemps
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈtems/, /ˌkon.tɾəˈtems/ balear /ˌkɔn.tɾəˈtems/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈtems/, /ˌkɔn.tɾaˈtems/ valencià /ˌkon.tɾaˈtems/
   * Rimes: -ems
   * Etimologia: Del prefix contra- i temps.

### Nom

contratemps m. ‎(plural invariable)
* Adversitat que interromp una acció.
* Efecte musical consistent a fer sonar una nota després de la caiguda de la pulsació, sempre que a la caiguda d'aquesta s'hagi esdevingut un silenci o pausa, i que aquest so no es prolongui fins més enllà de la caiguda de la pulsació següent. En cas contrari, d'allargar-se fins més enllà d'aquest punt, es tractaria d'una síncope. L'efecte del contratemps és produir una irregularitat en el ritme.

#### Traduccions

* Anglès: contretemps $^{(en)}$, setback $^{(en)}$
* Castellà: contratiempo $^{(es)}$
* Francès: contretemps $^{(fr)}$
* Italià: contrattempo $^{(it)}$
* Llatí: casus $^{(la)}$ m.
* Castellà: contratiempo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·temps (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# contravenir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.βəˈni/, /ˌkon.tɾə.βəˈni/ balear /ˌkɔn.tɾə.vəˈni/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.βeˈni/, /ˌkɔn.tɾa.βeˈni/ valencià /ˌkon.tɾa.veˈniɾ/, /ˌkon.tɾa.βeˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí contrāvenīre, segle XIII.

### Verb

contravenir intr.
* Actuar en contra de les ordres.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: contravinc, contravé, contravenim

#### Variants

* contravindre

#### Sinònims

* contrafer, desobeir

#### Traduccions

* Anglès: contravene $^{(en)}$
* Castellà: contravenir $^{(es)}$
* Francès: contrevevnir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·nir (4)
* Anagrama: convertiran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# contravindre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾəˈβin.dɾə/, /ˌkon.tɾəˈβin.dɾə/ balear /ˌkɔn.tɾəˈvin.dɾə/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾaˈβin.dɾe/, /ˌkɔn.tɾaˈβin.dɾe/ valencià /ˌkon.tɾaˈvin.dɾe/, /ˌkon.tɾaˈβin.dɾe/
   * Rimes: -indɾe
   * Etimologia: Del prefix contra- i vindre, segle XX.

### Verb

contravindre intr.
* Sinònim de contravenir.

#### Conjugació

Es conjuga com contravenir, alternant els dos radicals.
Paradigmes de flexió: contravinc, contravé, contravenim

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·vin·dre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# contraxapat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.ʃəˈpat/, /ˌkon.tɾə.ʃəˈpat/ balear /ˌkɔn.tɾə.ʃəˈpat/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.t͡ʃaˈpat/, /ˌkɔn.tɾa.t͡ʃaˈpat/ valencià /ˌkon.tɾa.t͡ʃaˈpat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De contraxapar.

### Nom

contraxapat m. ‎(plural contraxapats)
* contraplacat

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·xa·pat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# contraxapats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.ʃəˈpats/, /ˌkon.tɾə.ʃəˈpats/ balear /ˌkɔn.tɾə.ʃəˈpats/ Occidental: nord-occidental /ˌkon.tɾa.t͡ʃaˈpats/, /ˌkɔn.tɾa.t͡ʃaˈpats/ valencià /ˌkon.tɾa.t͡ʃaˈpats/
   * Rimes: -ats

### Nom

contraxapats m. pl.
* Forma plural de contraxapat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·xa·pats (4)
# mangar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məŋˈɡa/ Occidental: nord-occidental /maŋˈɡa/ valencià /maŋˈɡaɾ/, /maŋˈɡa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: mangà
   * Etimologia: D’origen argòtic, del caló mangar ‎(«demanar»).

### Verb

mangar trans.
* (col·loquial) furtar, pispar
    «La pregunta que ha fet li l'ha mangat a un d'Antena-3 que la duia anotada.» (Ferran Torrent, Cavall i rei, 1989)
* (argot, obsolet) demanar
    «Si’ls haguessin carregat ja t’haurien escrit mangant pasta.» (Juli Vallmitjana, La xava, 1910)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: mango, manga, manguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB

## Català antic
### Verb

mangar
* forma alternativa de menjar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Caló català

   * Pronúncia: /məŋˈɡa/
   * Etimologia: Del romaní mangel.

### Verb

mangar ‎(məngá)
* demanar, pidolar

#### Conjugació

| | man | tuquis | ell/ella | nosaltros | vosaltros | ellos/elles |
| present d’ind. | manguelo (məngélu) | | manguela (məngélə) | | | |
| imperatiu | | manguén (məngén) | manguén (məngén) | manguén (məngén) | manguén (məngén) | manguén (məngén) |

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33

## Castellà

   * Pronúncia: \maŋˈɡaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del caló mangar ‎(«pidolar»), pels furts fets amb el pretext de pidolar.

### Verb

mangar trans. ‎(present mango, passat mangué, futur mangaré)
* (col·loquial) pispar

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gar (2)
# mangaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋ.ɡəˈɾe/, occidental /maŋ.ɡaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

mangaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·ré (3)

## Català antic
### Verb

mangaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de mangar

## Castellà

   * Pronúncia: \maŋ.ɡaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

mangaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb mangar
# mangats
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡats/, occidental /maŋˈɡats/
   * Rimes: -ats

### Verb

mangats
* Participi masculí plural del verb mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gats (2)

## Català antic
### Verb

mangats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de mangar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de mangar

#### Variants

* [1] mangau
* [2] mangau
# manguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡi/, occidental /maŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

manguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·guí (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimnu)

## Català antic
### Verb

manguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de mangar

#### Variants

* mangué
# mangue
## Català
### Verb

mangue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mangar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mangar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mangar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mangar.

#### Variants

* [1] mango
* [2] mangui
* [3] mangui
* [4] mangui

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gue (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegmnu)
# mangàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡa.ɾəw/, occidental /maŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mangàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mangar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* [2] manguéssiu, manguésseu, mangàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gà·reu (3)

## Català antic
### Verb

mangàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de mangar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* [1] mangàs, mangàrets
* [2] mangàssets, mangàsseu, mangàrets
# mangàssem
## Català
### Verb

mangàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguéssim, manguéssem, mangàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gàs·sem (3)

## Català antic
### Verb

mangàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* mangàrem
# mangava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋˈɡa.βə/, balear /məŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /maŋˈɡa.βa/ valencià /maŋˈɡa.va/, /maŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

mangava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de mangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·va (3)

## Català antic
### Verb

mangava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de mangar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de mangar
# mangà
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡa/, occidental /maŋˈɡa/
   * Rimes: -a

### Verb

mangà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gà (2)

## Català antic
### Verb

mangà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de mangar
# mangada
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡa.ðə/, occidental /maŋˈɡa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

mangada
* Participi femení singular del verb mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·da (3)
# manguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡe.sin/, occidental /maŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

manguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguessen, mangassen, mangaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gues·sin (3)
# mangàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋˈɡa.βəm/, balear /məŋˈɡa.vəm/ Occidental: nord-occidental /maŋˈɡa.βem/ valencià /maŋˈɡa.vem/, /maŋˈɡa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

mangàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gà·vem (3)

## Català antic
### Verb

mangàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de mangar
# manguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡe.sim/, occidental /maŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

manguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguéssem, mangàssem, mangàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gués·sim (3)
# mangàsseu
## Català
### Verb

mangàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguéssiu, manguésseu, mangàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gàs·seu (3)

## Català antic
### Verb

mangàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* mangàssets, mangàrets, mangàreu
# mangat
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡat/, occidental /maŋˈɡat/
   * Rimes: -at

### Verb

mangat
* Participi masculí singular del verb mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gat (2)

## Català antic
### Verb

mangat
* participi masculí singular de mangar
# mangàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋˈɡa.βəw/, balear /məŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /maŋˈɡa.βew/ valencià /maŋˈɡa.vew/, /maŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

mangàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gà·veu (3)
# mangassen
## Català
### Verb

mangassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguessin, manguessen, mangaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gas·sen (3)

## Català antic
### Verb

mangassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* mangaren
# mangaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋ.ɡəˈɾas/, occidental /maŋ.ɡaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

mangaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·ràs (3)

## Català antic
### Verb

mangaràs
* segona persona singular (tu) del futur de mangar
# mangara
## Català
### Verb

mangara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* [1] mangués
* [2] mangués

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·ra (3)

## Català antic
### Verb

mangara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de mangar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* [1] mangàs
* [2] mangàs
# mangareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋ.ɡəˈɾɛw/ balear /məŋ.ɡəˈɾəw/, /məŋ.ɡəˈɾɛw/ Occidental: /maŋ.ɡaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mangareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·reu (3)

## Català antic
### Verb

mangareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de mangar

#### Variants

* mangarets
# manguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡe.səm/, occidental /maŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

manguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguéssim, mangàssem, mangàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gués·sem (3)
# mangués
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡes/, occidental /maŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

mangués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* [1] mangara
* [2] mangara

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gués (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegmnsu)
# mangares
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡa.ɾəs/, occidental /maŋˈɡa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

mangares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de mangar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* [2] manguessis, manguesses, mangasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·res (3)

## Català antic
### Verb

mangares
* segona persona singular (tu) del passat de mangar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de mangar

#### Variants

* [1] mangast, manguist
* [2] mangasses
# manguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡe.səs/, occidental /maŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

manguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguessis, mangasses, mangares

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gues·ses (3)
# mangueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋˈɡɛw/ balear /məŋˈɡəw/, /məŋˈɡɛw/ Occidental: /maŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mangueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mangar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mangar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gueu (2)

## Català antic
### Verb

mangueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de mangar

#### Variants

* manguets
# mangaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋ.ɡəˈɾi.əs/, occidental /maŋ.ɡaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

mangaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·ri·es (4)

## Català antic
### Verb

mangaries
* segona persona singular (tu) del condicional de mangar
# mangarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məŋ.ɡəˈɾɛm/ balear /məŋ.ɡəˈɾəm/, /məŋ.ɡəˈɾɛm/ Occidental: /maŋ.ɡaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

mangarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·rem (3)

## Català antic
### Verb

mangarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de mangar
# mangaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋ.ɡəˈɾan/, occidental /maŋ.ɡaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

mangaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de mangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·ga·ran (3)

## Català antic
### Verb

mangaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de mangar
# manguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məŋˈɡe.səw/, occidental /maŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

manguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mangar.

#### Variants

* manguéssiu, mangàsseu, mangàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·gués·seu (3)