OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# crespo
## Català
### Verb

crespo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de crespar.

#### Variants

* crespi, cresp

### Miscel·lània

* Síl·labes: cres·po (2)
* Heterograma de 6 lletres (ceoprs)
* Anagrama: procés
# dijous jarder
## Català

   * Etimologia: Variant de dijous llarder per assimilació de la palatal a la fricativa del nucli, especialment en àrees on en lloc de llard sol usar-se algun sinònim.

### Nom

dijous jarder m. ‎(plural dijous jarders)
* (balear, tortosí, valencià septentrional, Osona) Forma alternativa de dijous llarder.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Atles Lingüístic del Domini Català
# dijous jarders
## Català
### Nom

dijous jarders m. pl.
* Forma plural de dijous jarder.
# cul-de-llàntia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkuɫ.dəˈʎan.ti.ə/, occidental /ˌkuɫ.deˈʎan.ti.a/

### Nom

cul-de-llàntia m. ‎(plural culs-de-llàntia)
* (arcaisme) Forma alternativa de culdellàntia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·de·llàn·ti·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# culdellàntia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkuɫ.dəˈʎan.ti.ə/, occidental /ˌkuɫ.deˈʎan.ti.a/
   * Etimologia: De cul ‎(«part baixa») i llàntia per analogia de la forma cònica.

### Nom

culdellàntia m. ‎(plural culdellànties)
* Figura ornamental que tanca un text en l’espai buit del full.
* Figura escultòrica en l’acabament d’una mènsula.
* Llàntia amb acabament cònic, literalment cul de llàntia
* Final d’un capítol amb culdellàntia
* Paràgraf alineat en culdellàntia
* Mènsula amb culdellàntia

#### Variants

* cul-de-llàntia (arcaic)

#### Traduccions

* Francès: cul-de-lampe $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·de·llàn·ti·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# dijous gras
## Català

   * Etimologia: Era el primer dia per atipar-se amb aliments grassos abans del dejuni de la quaresma.

### Nom

dijous gras m. ‎(plural dijous grassos)
* Primer dia de carnaval, darrer dijous abans de la Quaresma.

#### Sinònims

* dijous llarder

#### Traduccions

* Anglès: Fat Thursday $^{(en)}$
* Castellà: jueves lardero $^{(es)}$
* Francès: jeudi gras $^{(fr)}$
* Italià: giovedì grasso $^{(it)}$ m.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GEC
* Atles Lingüístic del Domini Català
# cèltica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsɛɫ.ti.kə/, occidental /ˈsɛɫ.ti.ka/

### Adjectiu

cèltica f. ‎(plural cèltiques)
* Forma femenina de cèltic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cèl·ti·ca (3)
* Anagrama: calcetí
# céltica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈθel.ti.ka/
       Americà: alt /ˈsel.t(i).ka/, baix /ˈsel.ti.ka/
   * Rimes: -eltika

### Adjectiu

céltica f. ‎(plural célticas)
* forma femenina de céltico
# celtica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈt͡ʃɛl.ti.ka/

### Adjectiu

celtica f. ‎(plural celtiche)
* forma femenina de celtico
# còmplices
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɔm.pɫi.səs/, occidental /ˈkɔm.pɫi.ses/

### Nom

còmplices m. f. pl.
* Forma plural de còmplice.

### Miscel·lània

* Síl·labes: còm·pli·ces (3)
# complices
## Anglès
### Nom

complices
* forma plural de complex
# cònica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɔ.ni.kə/, occidental /ˈkɔ.ni.ka/
   * Rimes: -ɔnika

### Adjectiu

cònica f. ‎(plural còniques)
* Forma femenina de cònic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cò·ni·ca (3)
* Anagrama: accion
# conica
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔː.ni.ka/

### Adjectiu

conica f. ‎(plural coniche)
* forma femenina de conico
# cónica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈko.ni.ka/
       Americà: alt /ˈko.ni.k(a)/, baix /ˈko.ni.ka/
   * Rimes: -onika

### Adjectiu

cónica f. ‎(plural cónicas)
* forma femenina de cónico

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·ni·ca (3)
* Anagrames: acción, cocían, cocina, cociná, concia
# cónico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈko.ni.ko/
       Americà: alt /ˈko.ni.k(o)/, baix /ˈko.ni.ko/
   * Rimes: -oniko
   * Etimologia: Del grec antic κωνικός ‎(kōnikós).

### Adjectiu

cónico m. ‎(femení cónica, plural masculí cónicos, plural femení cónicas)
* cònic

#### Relacionats

* cono

### Miscel·lània

* Síl·labes: có·ni·co (3)
* Anagrames: cocino, cocinó, conocí

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cónico
# conico
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔː.ni.ko/

### Adjectiu

conico m. ‎(femení conica, plural masculí conici, plural femení coniche)
* cònic

### Miscel·lània

* Síl·labes: cò·ni·co (3)
# decapite
## Català
### Verb

decapite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decapitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapito, decapiti, decapit
* [2] decapiti, decapito
* [3] decapiti, decapito
* [4] decapiti

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te (4)
# decorós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kuˈɾos/ balear /də.koˈɾos/, /də.kuˈɾos/ Occidental: /de.koˈɾos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí decorosus, segle XVII.

### Adjectiu

decorós m. ‎(femení decorosa, plural masculí decorosos, plural femení decoroses)
* Que es regeix pel que exigeix el decòrum.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·rós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# decoros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈko.ɾos/, meridional /deˈko.ɾoh/
       Americà: alt /deˈko.(ɾo)s/, baix /deˈko.ɾoh/, austral /deˈko.ɾos/
   * Rimes: -oɾos

### Nom

decoros m. pl.
* forma plural de decoro
# défendre
## Francès

   * Pronúncia: /deˈfɑ̃dʁ/ àudio

### Verb

défendre
* defensar
# defendré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.fənˈdɾe/, occidental /de.fenˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

defendré
* Primera persona del singular (jo) del futur de defendre.

#### Variants

* defengueré

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fen·dré (3)
# deportaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pur.təˈɾe/ balear /də.poɾ.təˈɾe/, /də.pur.təˈɾe/ Occidental: /de.poɾ.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

deportaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de deportar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·ta·ré (4)
# deportare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.pɔrˈtaː.rɛ/

### Verb

dēportāre
* infinitiu del present actiu de dēportō
# deportàs
## Català
### Verb

deportàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deportar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deportar.

#### Variants

* [1] deportessi, deportés, deportara
* [2] deportessi, deportés, deportara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·tàs (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeoprst)
# deportas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈpɔr.tas/

### Verb

dēportas
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēportō
# deportes
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈpɔr.təs/, occidental /deˈpɔɾ.tes/
   * Rimes: -ɔɾtes

### Verb

deportes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de deportar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb deportar.

#### Variants

* [2] deportis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·tes (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈpoɾ.tes/, meridional /deˈpoɾ.teh/
       Americà: alt /deˈpoɾ.t(e)s/, baix /deˈpoɾ.teh/, austral /deˈpoɾ.tes/
   * Rimes: -oɾtes

### Nom

deportes m. pl.
* forma plural de deporte
# derivàs
## Català
### Verb

derivàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derivar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeirsv)
* Anagrames: adveris, desviar, diversa, servida, virades
# derivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \deˈɾi.βas\, meridional \deˈɾi.βah\
       Americà: alt /deˈɾi.b(a)s/, baix \deˈɾi.βah\, austral \deˈɾi.βas\
   * Rimes: -ibas

### Nom

derivas f. pl.
* forma plural de deriva

### Verb

derivas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb derivar

#### Variants

* (voseo) derivás

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ri·vas (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeirsv)
* Anagrames: desvaír, desviar, desvira, desvirá, devisar, diversa, revidas, revidás, revisad, servida
# derrotàs
## Català
### Verb

derrotàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ro·tàs (3)
* Anagrames: restador, torrades
# descabalgaréis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ka.βal.ɣaˈɾeis\, meridional \deh.ka.βal.ɣaˈɾeih\
       Americà: alt \des.ka.bal.ɣaˈɾe(i)s\, baix \deh.ka.βal.ɣaˈɾeih\, austral \deh.ka.βal.ɣaˈɾeis\
   * Rimes: -eis

### Verb

descabalgaréis
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) del futur de subjuntiu del verb descabalgar
# descabalgareis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ka.βalˈɣa.ɾeis\, meridional \deh.ka.βalˈɣa.ɾeih\
       Americà: alt \des.ka.balˈɣa.(ɾei)s\, baix \deh.ka.βalˈɣa.ɾeih\, austral \deh.ka.βalˈɣa.ɾeis\
   * Rimes: -aɾeis

### Verb

descabalgareis
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) del futur de subjuntiu del verb descabalgar
# descordàrets
## Català antic
### Verb

descordàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de descordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* [1] descordàs, descordàreu
* [2] descordàssets, descordàsseu, descordàreu
# descordarets
## Català antic
### Verb

descordarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de descordar

#### Variants

* descordareu
# descordé
## Català antic
### Verb

descordé
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de descordar

#### Variants

* descordí
# descorde
## Català
### Verb

descorde
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descordar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descordar.

#### Variants

* [1] descordo, descordi, descord
* [2] descordi, descordo
* [3] descordi, descordo
* [4] descordi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·de (3)
# desolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zu.ɫəˈɾe/ balear /də.zo.ɫəˈɾe/, /də.zu.ɫəˈɾe/ Occidental: /de.zo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·so·la·ré (4)
# desolare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.soːˈlaː.rɛ/

### Verb

dēsōlāre
* infinitiu del present actiu de dēsōlō
# desolàs
## Català
### Verb

desolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desolar.

#### Variants

* [1] desolés, desolara
* [2] desolés, desolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·so·làs (3)
* Anagrama: assolde
# desolas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈsoː.laːs/

### Verb

dēsōlās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēsōlō
# destiti
## Català
### Verb

destiti
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb destitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ti·ti (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeːs.tɪ.tiː/

### Verb

dēstitī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēsistō
# detecta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈtek.tə/ Occidental: nord-occidental /deˈtɛk.ta/ valencià /deˈtɛk.ta/, /deˈtɛk.tɛ/
   * Rimes: -ɛkta

### Verb

detecta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de detectar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb detectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tec·ta (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈteːk.ta/, /deːˈteːk.taː/

### Adjectiu

dētēcta
* nominatiu femení singular de dētēctus
* nominatiu neutre plural de dētēctus
* vocatiu femení singular de dētēctus
* vocatiu neutre plural de dētēctus
* acusatiu neutre plural de dētēctus
dētēctā
* ablatiu femení singular de dētēctus
# detectàs
## Català
### Verb

detectàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb detectar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb detectar.

#### Variants

* [1] detectessi, detectés, detectara
* [2] detectessi, detectés, detectara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tec·tàs (3)
# detectas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈteːk.taːs/

### Adjectiu

dētēctās
* acusatiu femení plural de dētēctus
# detecti
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtek.ti/, occidental /deˈtɛk.ti/
   * Rimes: -ɛkti

### Verb

detecti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de detectar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb detectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb detectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb detectar.

#### Variants

* [1] detecto, detecte, detect
* [2] detecte
* [3] detecte
* [4] detecte

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tec·ti (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈteːk.tiː/

### Adjectiu

dētēctī
* nominatiu masculí plural de dētēctus
* vocatiu masculí plural de dētēctus
* genitiu masculí singular de dētēctus
* genitiu neutre singular de dētēctus
# Carnestoltes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.nəsˈtɔɫ.təs/, balear /ˌkaɾ.nəsˈtɔɫ.təs/ Occidental: /kaɾ.nesˈtɔɫ.tes/
   * Rimes: -ɔltes
   * Etimologia: Vegeu carnestoltes.

### Nom propi

Carnestoltes m.
* Festivitat de Carnaval, especialment als Països Catalans.
* Festivitat en el període de carnestoltes.
* Personatge en forma de ninot de palla que representa la disbauxa.

#### Notes

* Amb majúscula inicial de nom propi per designar la festivitat i amb minúscul de nom comú pel període temporal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Car·nes·tol·tes (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dignàs
## Català
### Verb

dignàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dignar-se.

#### Variants

* [1] dignessi, dignés, dignara
* [2] dignessi, dignés, dignara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·nàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (adgins)
# dignas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈdiɣ.nas\, meridional \ˈdiɣ.nah\
       Americà: alt /ˈdiɡ.n(a)s/, baix \ˈdiɣ.nah\, austral \ˈdiɣ.nas\
   * Rimes: -iɡnas

### Adjectiu

dignas f. pl.
* forma plural de digna
# diplomàcia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.pɫuˈma.si.ə/ balear /di.pɫoˈma.si.ə/, /di.pɫuˈma.si.ə/ Occidental: /di.pɫoˈma.si.a/
   * Rimes: -asia
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

diplomàcia f. ‎(plural diplomàcies)
* Organització encarregada de les negaciacions i tractats entre diversos estats.

#### Traduccions

* Anglès: diplomacy $^{(en)}$
* Castellà: diplomacia $^{(es)}$ f.
* Francès: diplomatie $^{(fr)}$ f.
* Italià: diplomazia $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·plo·mà·ci·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# discordàrets
## Català antic
### Verb

discordàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de discordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de discordar

#### Variants

* [1] discordàs, discordàreu
* [2] discordàssets, discordàsseu, discordàreu
# discordarets
## Català antic
### Verb

discordarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de discordar

#### Variants

* discordareu
# discordé
## Català antic
### Verb

discordé
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de discordar

#### Variants

* discordí
# discorde
## Català
### Verb

discorde
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discordar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb discordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb discordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb discordar.

#### Variants

* [1] discordo, discordi, discord
* [2] discordi
* [3] discordi
* [4] discordi

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·de (3)
# doses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɔ.zəs/, occidental /ˈdɔ.zes/
   * Rimes: -ɔzes

### Verb

doses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dosar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dosar.

#### Variants

* [2] dosis

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ses (2)

## Anglès
### Nom

doses
* forma plural de dose

### Verb

doses
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de dose

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdo.ses/, meridional /ˈdo.seh/
       Americà: alt /ˈdo.s(e)s/, baix /ˈdo.seh/, austral /ˈdo.ses/
   * Rimes: -oses

### Nom

doses m. pl.
* forma plural de dos

## Francès

   * Pronúncia: /dɔz/

### Nom

doses f. pl.
* forma plural de dose
# dotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɔ.təs/, occidental /ˈdɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

dotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de dotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dotar.

#### Variants

* [2] dotis

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·tes (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdo.tes/, meridional /ˈdo.teh/
       Americà: alt /ˈdo.t(e)s/, baix /ˈdo.teh/, austral /ˈdo.tes/
   * Rimes: -otes

### Nom

dotes f. pl.
* forma plural de dote

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdoː.teːs/

### Nom

dōtēs
* nominatiu plural de dōs
* vocatiu plural de dōs
* acusatiu plural de dōs
# doti
## Català

   * Pronúncia: central /ˈdɔ.ti/, occidental /ˈdɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

doti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dotar.

#### Variants

* [1] doto, dote, dot
* [2] dote
* [3] dote
* [4] dote

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ti (2)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈdɔː.ti/

### Nom

doti f. pl.
* forma plural de dote

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdoː.tiː/

### Nom

dōtī
* datiu singular de dōs
# drogà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾuˈɣa/ balear /dɾoˈɣa/, /dɾuˈɣa/ Occidental: /dɾoˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

drogà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de drogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·gà (2)
# drogą
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈdrɔ.ɡɔ̃/

### Adjectiu

drogą
* acusatiu i instrumental femení singular de drogi

### Nom

drogą
* instrumental singular de droga

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·gą (2)
# drogàs
## Català
### Verb

drogàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb drogar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb drogar.

#### Variants

* [1] droguessi, droguessa, drogueguessa, drogués, drogara
* [2] droguessi, droguegués, drogués, drogara

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·gàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (adgors)
# drogas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈdɾo.ɣas\, meridional \ˈdɾo.ɣah\
       Americà: alt /ˈd͡zo.ɡ(a)s/, baix \ˈdɾo.ɣah\, austral \ˈdɾo.ɣas\
   * Rimes: -oɡas

### Nom

drogas f. pl.
* forma plural de droga
# dropé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /dɾoˈpe/
       Americà: alt /d͡zoˈpe/, baix /dɾoˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

dropé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb dropar
# drope
## Català
### Verb

drope
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dropar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dropar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dropar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dropar.

#### Variants

* [1] dropo
* [2] dropi
* [3] dropi
* [4] dropi

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·pe (2)
* Anagrames: perdo, perdó, poder, podré
# dàlmata
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdaɫ.mə.tə/, occidental /ˈdaɫ.ma.ta/

### Adjectiu

dàlmata inv. ‎(plural dàlmates)
* Relatiu o pertanyent a Dalmàcia.
* Relatiu o pertanyent a la llengua dàlmata.
* Relatiu o pertanyent a un gos dàlmata.

#### Traduccions

* Anglès: Dalmatian $^{(en)}$
* Castellà: dálmata $^{(es)}$

### Nom

dàlmata m. f. ‎(plural dàlmates)
* Persona que habita o és originària de Dalmàcia.

#### Traduccions

* Anglès: Dalmatian $^{(en)}$
* Castellà: dálmata $^{(es)}$

### Nom

dàlmata m. ‎(plural dàlmates)
* (invariable) Antiga llengua romànica parlada a l'actual Dalmàcia.
* (epicè) Tipus de gos de talla mitjana amb pelatge blanc i taques negres.

#### Traduccions

* Anglès: Dalmatian $^{(en)}$
* Castellà: dálmata $^{(es)}$
* Anglès: Dalmatian $^{(en)}$
* Castellà: dálmata $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dàl·ma·ta (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# efígies
## Català
### Nom

efígies f. pl.
* Forma plural de efígie.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fí·gi·es (4)
# efigiés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.ʒiˈes/ Occidental: nord-occidental /e.fi.ʒiˈes/, valencià /e.fi.d͡ʒiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

efigiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb efigiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb efigiar.

#### Variants

* [1] efigiara
* [2] efigiara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·fi·gi·és (4)