OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enfangassin
## Català
### Verb

enfangassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfangueguessen, enfanguessin, enfanguessen, enfangassen, enfangaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gas·sin (4)
# enfangat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋˈɡat/, occidental /eɱ.faŋˈɡat/
   * Rimes: -at

### Verb

enfangat
* Participi masculí singular del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gat (3)
# enfangau
## Català
### Verb

enfangau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfangar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfangar.

#### Variants

* [1] enfangueu
* [2] enfangueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gau (3)
# enfangava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fəŋˈɡa.βə/, balear /əɱ.fəŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /eɱ.faŋˈɡa.βa/ valencià /eɱ.faŋˈɡa.va/, /eɱ.faŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enfangava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* [1] enfangavi, enfangaia
* [2] enfangaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·va (4)
# enfangavi
## Català
### Verb

enfangavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfangaia, enfangava

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·vi (4)
# enfangassis
## Català
### Verb

enfangassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfangar.

#### Variants

* enfangueguesses, enfanguessis, enfanguesses, enfangasses, enfangares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gas·sis (4)
# enfangats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəŋˈɡats/, occidental /eɱ.faŋˈɡats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enfangats
* Participi masculí plural del verb enfangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·gats (3)
# enfangaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fəŋˈɡa.βəs/, balear /əɱ.fəŋˈɡa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.faŋˈɡa.βes/ valencià /eɱ.faŋˈɡa.ves/, /eɱ.faŋˈɡa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enfangaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfangar.

#### Variants

* enfangaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fan·ga·ves (4)
# enllaçaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎə.səˈɾi.əw/, occidental /eɲ.ʎa.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enllaçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enllaçar.
# enllaçaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎəˈsa.βən/, balear /əɲ.ʎəˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /eɲ.ʎaˈsa.βen/ valencià /eɲ.ʎaˈsa.ven/, /eɲ.ʎaˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enllaçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enllaçar.
# enllaçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎəˈsa.βə/, balear /əɲ.ʎəˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /eɲ.ʎaˈsa.βa/ valencià /eɲ.ʎaˈsa.va/, /eɲ.ʎaˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enllaçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enllaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enllaçar.
# enllaçassen
## Català
### Verb

enllaçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllaçasses
## Català
### Verb

enllaçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllaçassin
## Català
### Verb

enllaçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllaçassis
## Català
### Verb

enllaçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllaçar.
# enllaçau
## Català
### Verb

enllaçau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enllaçar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enllaçar.
# enfuronarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾɛm/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾəm/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾɛm/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enfuronarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·rem (5)
# enfuronaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.ə/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾi.ə/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enfuronaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enfuronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ri·a (6)
# enfuronaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.əs/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾi.əs/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enfuronaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ri·es (6)
# enfuronarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾa/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾa/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾa/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enfuronarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·rà (5)
# enfuronara
## Català
### Verb

enfuronara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfuronar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ra (5)
# enfuronaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾuˈna.ɾən/ balear /əɱ.fu.ɾoˈna.ɾən/, /əɱ.fu.ɾuˈna.ɾən/ Occidental: /eɱ.fu.ɾoˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enfuronaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enfuronar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfuronar.

#### Variants

* [2] enfuronassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ren (5)
# enfuronaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾan/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾan/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾan/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enfuronaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ran (5)
# enfuronares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾuˈna.ɾəs/ balear /əɱ.fu.ɾoˈna.ɾəs/, /əɱ.fu.ɾuˈna.ɾəs/ Occidental: /eɱ.fu.ɾoˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enfuronares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enfuronar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfuronar.

#### Variants

* [2] enfuronasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·res (5)
# enfuronareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾɛw/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾəw/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾɛw/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enfuronareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·reu (5)
# enfuronarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.ən/ balear /əɱ.fu.ɾo.nəˈɾi.ən/, /əɱ.fu.ɾu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /eɱ.fu.ɾo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enfuronarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enfuronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fu·ro·na·ri·en (6)
# enrigueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.ɾən/, occidental /en.riˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

enrigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enriure's.
# enrigueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.ɾəs/, occidental /en.riˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

enrigueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enriure's.
# enriguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.səs/, occidental /en.riˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enriguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# enriguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.sin/, occidental /en.riˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# enriguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.sən/, occidental /en.riˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enriguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# enriguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.sis/, occidental /en.riˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# enganxador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡəɲ.ʃəˈðo/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðo/, valencià /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De enganxar i el sufix -dor.

### Adjectiu

enganxador m. ‎(femení enganxadora, plural masculí enganxadors, plural femení enganxadores)
* Que enganxa.

#### Traduccions

* Castellà: enganchador $^{(es)}$ m.
* Francès: embaucheur $^{(fr)}$, racoleur $^{(fr)}$
* Llatí: allector $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gan·xa·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# enganxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡaɲ.ʃə/, occidental /eŋˈɡaɲ.t͡ʃa/
   * Rimes: -aɲtʃa

### Verb

enganxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enganxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enganxar.
# enganxada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəɲˈʃa.ðə/, occidental /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.ða/
       Informal: nord-occidental /aŋ.gaɲˈt͡ʃa.ðɛ/, valencià /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De enganxar, segle XX.

### Nom

enganxada f. ‎(plural enganxades)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.
* (hoquei) Falta lleu consistent a aturar l'avanç d'un adversari amb la pala de l'estic.

#### Traduccions

* Anglès: hooking $^{(en)}$
* Castellà: enganche $^{(es)}$
* Francès: accrochage $^{(fr)}$

### Verb

enganxada
* Participi femení singular del verb enganxar.
    Enganxada [ella/aquella]...; [l'he...] enganxada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gan·xa·da (4)

### Vegeu també

* {{ca-dicc|diec
* enganxada. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# enganxades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəɲˈʃa.ðəs/, occidental /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

enganxades f. pl.
* Forma plural de enganxada.

### Verb

enganxades
* Participi femení plural del verb enganxar.
    Enganxades [elles/aquelles]...; [les he...] enganxat o enganxades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gan·xa·des (4)
* Anagrama: desenganxa
# engans
## Català antic
### Verb

engans
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de enganar
# enganx
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈgaɲʃ/, occidental /eŋˈgaɲʃ/

### Verb

enganx
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enganxar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] enganxo, enganxe, enganx o enganxi.
# ensolien
## Català
### Verb

ensolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·en (4)
* Anagrama: lesionen
# ensolint
## Català
### Verb

ensolint
* Gerundi del verb ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lint (3)
* Anagrama: insolent
# ensoliran
## Català
### Verb

ensoliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·ran (4)
* Anagrama: insolaren
# ensolirem
## Català
### Verb

ensolirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·rem (4)
* Anagrama: molineres
# ensolida
## Català
### Verb

ensolida
* Participi femení singular del verb ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·da (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeilnos)
# ensolides
## Català
### Verb

ensolides
* Participi femení plural del verb ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·des (4)
# ensolim
## Català
### Verb

ensolim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ensolir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ensolir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lim (3)
* Heterograma de 7 lletres (eilmnos)
* Anagrames: insolem, molines, molinés
# ensolia
## Català
### Verb

ensolia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·a (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeilnos)
* Anagrames: alienos, alineos, lesiona, lesionà, lionesa, olianes
# ensolies
## Català
### Verb

ensolies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ensolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·li·es (4)
* Anagrames: lesiones, lesionés, lioneses, oliessen
# ensolir
## Català

   * Pronúncia: central /ən.suˈɫi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: De assolir ‎(«atrapar»), contaminat pel prefix en-, segle XX.

### Verb

ensolir intr.
* (baixllobregatí, gelidenc) Enganxar-se els dits amb una porta, una finestra o un calaix.
    «Fa poc la meva perruquera em preguntava: “¿Com en dius, tu, d’enjumpir?” Jo li vaig respondre: “¿Enjum... què?” Es veu que vol dir, si més no a la Conca de Barberà, enganxar-se el dit en una porta. Vaig recordar que a Gelida jo havia sentit, per expressar exactament el mateix, ensolir.» (Jordi Llavina, Paraules, EL PUNT AVUI, pàg. 4, set. 2019)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ensoleixo, ensoleix, ensolim

#### Sinònims

* enjumpir (conquenc)

#### Relacionats

* sangtraït

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·lir (3)
* Heterograma de 7 lletres (eilnors)
* Anagrama: lirones
# englutré
## Català antic
### Verb

englutré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de englutir
# englutí
## Català antic
### Verb

englutí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de englutir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de englutir
# englutíets
## Català antic
### Verb

englutíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de englutir

#### Variants

* englutíeu
# englutrà
## Català antic
### Verb

englutrà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de englutir
# englutríem
## Català antic
### Verb

englutríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de englutir
# englutíem
## Català antic
### Verb

englutíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de englutir
# englutríeu
## Català antic
### Verb

englutríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de englutir

#### Variants

* englutríets
# englutràs
## Català antic
### Verb

englutràs
* segona persona singular (tu) del futur de englutir
# englutríets
## Català antic
### Verb

englutríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de englutir

#### Variants

* englutríeu
# englutíeu
## Català antic
### Verb

englutíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de englutir

#### Variants

* englutíets
# enquiriré
## Català antic
### Verb

enquiriré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de enquirir
# enquiriríeu
## Català antic
### Verb

enquiriríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de enquirir

#### Variants

* enquiriríets
# enquirisses
## Català antic
### Verb

enquirisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de enquirir

#### Variants

* enquirires
# enquirits
## Català antic
### Verb

enquirits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de enquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de enquirir

#### Variants

* [1] enquiriu
* [2] enquiriu
# enquiriràs
## Català antic
### Verb

enquiriràs
* segona persona singular (tu) del futur de enquirir
# enquirist
## Català antic
### Verb

enquirist
* segona persona singular (tu) del passat de enquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enquirir

#### Variants

* [1] enquirires
* [2] enquiríreu
# enquiriríets
## Català antic
### Verb

enquiriríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de enquirir

#### Variants

* enquiriríeu
# enquirissen
## Català antic
### Verb

enquirissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de enquirir

#### Variants

* enquiriren
# enquirit
## Català antic
### Verb

enquirit
* participi masculí singular de enquirir
# enquiriríem
## Català antic
### Verb

enquiriríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de enquirir
# entretenguérem
## Català
### Verb

entretenguérem
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entretenir.

#### Variants

* entretinguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gué·rem (5)
# entretenguéssim
## Català
### Verb

entretenguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entretenir.

#### Variants

* entretinguéssim, entretinguéssem, entretinguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gués·sim (5)
* Anagrama: entretinguéssem
# entretenguin
## Català
### Verb

entretenguin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entretenir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entretenir.

#### Variants

* [1] entretinguin, entretinguen
* [2] entretinguin, entretinguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·guin (4)
* Anagrama: entretinguen
# entretenguts
## Català
### Verb

entretenguts
* (balear) Participi masculí plural del verb entretenir.

#### Variants

* entretinguts

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·guts (4)
# entretengui
## Català
### Verb

entretengui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entretenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entretenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entretenir.

#### Variants

* [1] entretingui, entretinga
* [2] entretingui, entretinga
* [3] entretingui, entretinga

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gui (4)
* Anagrama: entretingué
# entretengués
## Català
### Verb

entretengués
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entretenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entretenir.

#### Variants

* [1] entretingués, entretinguera
* [2] entretingués, entretinguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gués (4)
# entretenguéreu
## Català
### Verb

entretenguéreu
* (literari, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entretenir.

#### Variants

* entretinguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gué·reu (5)
# entretengut
## Català
### Verb

entretengut
* (balear) Participi masculí singular del verb entretenir.

#### Variants

* entretingut

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gut (4)
# entretengué
## Català
### Verb

entretengué
* (literari, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entretenir.

#### Variants

* entretingué

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·gué (4)
# entretenguis
## Català
### Verb

entretenguis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entretenir.

#### Variants

* entretinguis, entretingues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ten·guis (4)
* Anagrames: entretingues, entretingués
# entropessarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾi.ən/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾi.ən/, /ən.tɾu.pə.səˈɾi.ən/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

entropessarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entropessar.
# entropessarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾa/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾa/, /ən.tɾu.pə.səˈɾa/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

entropessarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entropessar.
# entropessaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾas/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾas/, /ən.tɾu.pə.səˈɾas/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

entropessaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entropessar.
# entropessasses
## Català
### Verb

entropessasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseguesses, entropessesses, entropessares
# entropessassen
## Català
### Verb

entropessassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entropessar.

#### Variants

* entropesseguessen, entropessessen, entropessaren
# entropessaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾi.əs/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾi.əs/, /ən.tɾu.pə.səˈɾi.əs/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

entropessaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entropessar.
# entropessaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾe/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾe/, /ən.tɾu.pə.səˈɾe/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

entropessaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entropessar.
# entropessaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pə.səˈɾi.əw/ balear /ən.tɾo.pə.səˈɾi.əw/, /ən.tɾu.pə.səˈɾi.əw/ Occidental: /en.tɾo.pe.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entropessaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entropessar.
# ensostraries
## Català
### Verb

ensostraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ri·es (5)
* Anagrames: arroentessis, atresoressin
# ensostrassin
## Català
### Verb

ensostrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensostrar.

#### Variants

* ensostressin, ensostressen, ensostrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tras·sin (4)
# ensostrassen
## Català
### Verb

ensostrassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensostrar.

#### Variants

* ensostressin, ensostressen, ensostrassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tras·sen (4)
# ensostrasses
## Català
### Verb

ensostrasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensostrar.

#### Variants

* ensostressis, ensostresses, ensostrassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tras·ses (4)
# ensostraràs
## Català
### Verb

ensostraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ràs (4)
# ensostraríem
## Català
### Verb

ensostraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·rí·em (5)
* Anagrames: amorteressin, arroentéssim
# ensostraríeu
## Català
### Verb

ensostraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·rí·eu (5)
* Anagrama: arroentéssiu
# ensostrarien
## Català
### Verb

ensostrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ri·en (5)
* Anagrama: arroentessin
# ensostraré
## Català
### Verb

ensostraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ré (4)
* Anagrames: aterrossen, retornessa