OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.nəˈɾɛw/ balear /tɾi.nəˈɾəw/, /tɾi.nəˈɾɛw/ Occidental: /tɾi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

trinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·reu (3)
* Anagrames: nitrareu, nitràreu, traurien
# trinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.nəˈɾa/, occidental /tɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

trinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·rà (3)
* Anagrames: arriant, nitrara, nitrarà, ratinar, tiraran, trairan, triaran
# trine
## Català
### Verb

trine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·ne (2)
* Anagrames: entri, entrí, inert, nitre, renti, rentí, retin, rient, tenir, tiren, treni, trení, trien
# trinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈna.ɾəs/, occidental /tɾiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

trinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de trinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·res (3)
* Anagrames: arrestin, nitrares, transiré
# trinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾiˈna.βən/, balear /tɾiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /tɾiˈna.βen/ valencià /tɾiˈna.ven/, /tɾiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

trinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·ven (3)
* Anagrames: innervat, inventar, nitraven, verinant
# trini
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

trini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·ni (2)
* Anagrames: nitri, nitrí, tirin, triïn
# trinaríveu
## Català
### Verb

trinaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·rí·veu (4)
* Anagrama: interviuar
# triní
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

triní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·ní (2)
* Anagrames: nitri, nitrí, tirin, triïn
# trinaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.nəˈɾi.ə/, occidental /tɾi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

trinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de trinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·ri·a (4)
* Anagrama: nitraria
# trinis
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

trinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nis (2)
* Anagrama: nitris
# trinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈne.səm/, occidental /tɾiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

trinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nés·sem (3)
* Anagrames: entréssim, nitréssem, rentéssim, tremessin, tremissen, trenéssim
# trinariven
## Català
### Verb

trinariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·ri·ven (4)
* Anagrama: invertiran
# trinats
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

trinats
* Participi masculí plural del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nats (2)
* Anagrames: nitrats, tirants, transit, trànsit
# trinéssim
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

trinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nés·sim (3)
* Anagrames: ministres, ministrés, nitréssim, tremissin
# trinessis
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

trinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nes·sis (3)
* Anagrames: nitressis, sinistres
# trinarives
## Català
### Verb

trinarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·ri·ves (4)
* Anagrama: invertiràs
# trinessin
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

trinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nes·sin (3)
* Anagrama: nitressin
# trinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.nəˈɾi.ən/, occidental /tɾi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

trinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·ri·en (4)
* Anagrama: nitrarien
# trinin
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

trinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nin (2)
* Anagrama: nitrin
# trinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾiˈna.βə/, balear /tɾiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /tɾiˈna.βa/ valencià /tɾiˈna.va/, /tɾiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

trinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·na·va (3)
* Anagrames: nitrava, variant
# trinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈne.səw/, occidental /tɾiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

trinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nés·seu (3)
* Anagrames: entréssiu, nitrésseu, rentéssiu, trenéssiu
# trines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾi.nəs/, occidental /ˈtɾi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

trines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nes (2)
* Heterograma de 6 lletres (einrst)
* Anagrames: entris, inerts, nitres, nitrés, rentis, restin, sentir, trenis, tresin
# trinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾiˈna.βəw/, balear /tɾiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾiˈna.βew/ valencià /tɾiˈna.vew/, /tɾiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

trinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nà·veu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinrtuv)
* Anagrames: aventuri, aventurí, nitràveu
# trinat
## Català

   * Pronúncia: /tɾiˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

trinat
* Participi masculí singular del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nat (2)
* Anagrames: nitrat, tintar, tirant, traint, triant
# trinassin
## Català
### Verb

trinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nas·sin (3)
* Anagrama: nitrassin
# trinam
## Català
### Verb

trinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nam (2)
* Heterograma de 6 lletres (aimnrt)
* Anagrames: mirant, nitram, tramin
# trinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾi.nən/, occidental /ˈtɾi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

trinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de trinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nen (2)
* Anagrames: entrin, intern, nitren, rentin, trenin
# trinem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾiˈnɛm/ balear /tɾiˈnəm/, /tɾiˈnɛm/ Occidental: /tɾiˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

trinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de trinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb trinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nem (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimnrt)
* Anagrames: mentir, nitrem, termín, tremin
# trinàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾiˈna.βəm/, balear /tɾiˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /tɾiˈna.βem/ valencià /tɾiˈna.vem/, /tɾiˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

trinàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de trinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·nà·vem (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnrtv)
* Anagrama: nitràvem
# triomfàssem
## Català
### Verb

triomfàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fàs·sem (4)
* Anagrama: formatéssim
# triomfassen
## Català
### Verb

triomfassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fas·sen (4)
* Anagrames: afrontéssim, formatessin, frisosament
# triomfàs
## Català
### Verb

triomfàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fàs (3)
* Heterograma de 8 lletres (afimorst)
* Anagrama: formatis
# triomfaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βəs/ balear /tɾi.oɱˈfa.vəs/, /tɾi.uɱˈfa.vəs/ Occidental: nord-occidental /tɾi.oɱˈfa.βes/ valencià /tɾi.oɱˈfa.ves/, /tɾi.oɱˈfa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

triomfaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fa·ves (4)
* Heterograma de 10 lletres (aefimorstv)
* Anagrama: formatives
# triomfava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βə/ balear /tɾi.oɱˈfa.və/, /tɾi.uɱˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /tɾi.oɱˈfa.βa/ valencià /tɾi.oɱˈfa.va/, /tɾi.oɱˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

triomfava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fa·va (4)
* Anagrames: formativa, tarifàvom
# triomfasses
## Català
### Verb

triomfasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fas·ses (4)
* Anagrama: formatessis
# triomfeguessa
## Català
### Verb

triomfeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gues·sa (5)
* Anagrama: tarifeguéssom
# triomfau
## Català
### Verb

triomfau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de triomfar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fau (3)
* Heterograma de 8 lletres (afimortu)
* Anagrama: formatiu
# triomfàsseu
## Català
### Verb

triomfàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fàs·seu (4)
* Anagrama: formatéssiu
# arrests
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrests/, occidental /aˈrests/
   * Rimes: -ests

### Nom

arrests m. pl. ‎(alternatiu arrestos)
* Forma plural de arrest.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rests (2)
* Anagrames: serrats, Serrats
# asfixia
## Català
### Verb

asfixia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de asfixiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb asfixiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·fi·xi·a (4)
* Anagrama: aixafis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /asˈfik.sja/, meridional /ahˈfik.sja/
       Americà: alt /asˈfik.sja/, baix /ahˈfik.sja/
   * Rimes: -iksja
   * Etimologia: Del grec antic ἀσφυξία ‎(asphyxía).

### Nom

asfixia f. ‎(plural asfixias)
* asfíxia

### Verb

asfixia
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb asfixiar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb asfixiar

#### Variants

* [2]: (voseo) asfixiá

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·fi·xia (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asfixia
# ordinenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈnɛŋ/ balear /oɾ.ðiˈnəŋk/, /ur.ðiˈnɛŋk/ Occidental: nord-occidental /or.ðiˈneŋ/ valencià /oɾ.ðiˈneŋk/, /oɾ.ðiˈneŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De Ordino i el sufix -enc.

### Adjectiu

ordinenc m. ‎(femení ordinenca, plural masculí ordinencs, plural femení ordinenques)
* Relatiu a la parròquia andorrana d’Ordino.

### Nom

ordinenc m. ‎(plural ordinencs, femení ordinenca)
* Natural d’Ordino.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·nenc (3)
* Anagrama: condiren

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# massanenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.səˈnɛŋ/ balear /mə.səˈnəŋk/, /mə.səˈnɛŋk/ Occidental: nord-occidental /ma.saˈneŋ/ valencià /ma.saˈneŋk/, /ma.saˈneŋ/
   * Rimes: -ɛŋk

### Adjectiu

massanenc m. ‎(femení massanenca, plural masculí massanencs, plural femení massanenques)
* Forma alternativa de maçanenc.

### Nom

massanenc m. ‎(plural massanencs, femení massanenca)
* Forma alternativa de maçanenc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·sa·nenc (3)
* Anagrama: mancassen

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# entramats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈmats/, occidental /en.tɾaˈmats/
   * Rimes: -ats

### Nom

entramats m. pl.
* Forma plural de entramat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tra·mats (3)
* Anagrama: transmeta
# mulats
## Català

   * Pronúncia: /muˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Nom

mulats m. pl.
* Forma plural de mulat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·lats (2)
* Heterograma de 6 lletres (almstu)
* Anagrames: almuts, multàs

## Català antic
### Verb

mulats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de mular
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de mular
# mulata
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈɫa.tə/, occidental /muˈɫa.ta/
   * Rimes: -ata

### Nom

mulata f. ‎(plural mulates)
* Forma femenina de mulat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·la·ta (3)
* Anagrames: maulat, taulam
# amigrance
## Català
### Verb

amigrance
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amigrançar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amigrançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amigrançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ce (4)
* Anagrama: germànica
# amigranç
## Català
### Verb

amigranç
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·granç (3)
* Anagrama: migrança
# amistançares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tənˈsa.ɾəs/, occidental /a.mis.tanˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amistançares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amistançar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ça·res (5)
* Anagrama: amistançar-se
# amistance
## Català
### Verb

amistance
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amistançar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amistançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amistançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·ce (4)
* Anagrama: semàntica
# amistes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmis.təs/, occidental /aˈmis.tes/
   * Rimes: -istes

### Verb

amistes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amistar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tes (3)
* Anagrames: estàsim, estimàs, matessi, matises, matisés, sistema, tamises, tamisés
# amistàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.misˈta.ɾəm/, occidental /a.misˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amistàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amistar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tà·rem (4)
* Anagrames: matisarem, matisàrem, tamisarem, tamisàrem
# amistàssim
## Català
### Verb

amistàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tàs·sim (4)
* Anagrames: matisàssim, tamisàssim
# amistés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.misˈtes/, occidental /a.misˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

amistés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tés (3)
* Anagrames: estàsim, estimàs, matessi, matises, matisés, sistema, tamises, tamisés
# amistàssiu
## Català
### Verb

amistàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tàs·siu (4)
* Anagrames: matisàssiu, tamisàssiu
# amistassin
## Català
### Verb

amistassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tas·sin (4)
* Anagrames: imantassis, matinassis, matisassin, tamisassin
# amistàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.misˈta.βəw/, balear /ə.misˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.misˈta.βew/ valencià /a.misˈta.vew/, /a.misˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amistàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tà·veu (4)
* Anagrames: matisàveu, tamisàveu
# amistasses
## Català
### Verb

amistasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tas·ses (4)
* Anagrames: matisasses, tamisasses
# amistara
## Català
### Verb

amistara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta·ra (4)
* Anagrames: matisara, matisarà, tamisara, tamisarà
# amistarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.təˈɾa/, occidental /a.mis.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amistarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta·rà (4)
* Anagrames: matisara, matisarà, tamisara, tamisarà
# amistàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.misˈta.βəm/, balear /ə.misˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.misˈta.βem/ valencià /a.misˈta.vem/, /a.misˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amistàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tà·vem (4)
* Anagrames: matisàvem, tamisàvem
# amistava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.misˈta.βə/, balear /ə.misˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.misˈta.βa/ valencià /a.misˈta.va/, /a.misˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amistava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta·va (4)
* Anagrames: matisava, tamisava
# amistàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.misˈta.ɾəw/, occidental /a.misˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amistàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amistar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tà·reu (4)
* Anagrames: matisareu, matisàreu, tamisareu, tamisàreu
# amistaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.təˈɾe/, occidental /a.mis.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amistaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta·ré (4)
* Anagrames: estimara, estimarà, mataries, matisaré, tamisaré, tramaies
# amistassen
## Català
### Verb

amistassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tas·sen (4)
* Anagrames: atanséssim, imantasses, matinasses, matisassen, tamisassen
# amisti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmis.ti/, occidental /aˈmis.ti/
   * Rimes: -isti

### Verb

amisti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amistar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ti (3)
* Anagrames: imitàs, matisi, matisí, tamisi, tamisí
# amistí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.misˈti/, occidental /a.misˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

amistí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tí (3)
* Anagrames: imitàs, matisi, matisí, tamisi, tamisí
# amisten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmis.tən/, occidental /aˈmis.ten/
   * Rimes: -isten

### Verb

amisten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amistar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amistar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnst)
* Anagrames: imantes, imantés, maniste, matines, matinés, matisen, tamisen
# amista
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmis.tə/, occidental /aˈmis.ta/
   * Rimes: -ista

### Verb

amista
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amistar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta (3)
* Anagrames: matisa, matisà, tamisa, tamisà