OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arpejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.pəˈʒa.βəw/ balear /əɾ.pəˈd͡ʒa.vəw/, /ər.pəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.peˈʒa.βew/ valencià /aɾ.peˈd͡ʒa.vew/, /aɾ.peˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arpejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arpejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rapejàveu, vapejareu, vapejàreu
# arpejàsseu
## Català
### Verb

arpejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·jàs·seu (4)
* Anagrames: passejareu, passejàreu, rapejàsseu
# arpejàs
## Català
### Verb

arpejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·jàs (3)
* Anagrames: aspreja, asprejà, rapejàs
# arpejàssem
## Català
### Verb

arpejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·pe·jàs·sem (4)
* Anagrames: passejarem, passejàrem, rapejàssem
# arrobases
## Francès
### Nom

arrobases m. pl.
* forma plural de arrobase
# arrobe
## Francès

   * Pronúncia: /aˈʁɔb/
   * Etimologia: Del castellà arroba.

### Nom

arrobe f. ‎(plural arrobes)
* arrova (unitat, informàtica)

#### Variants

* arobe, arroba

#### Sinònims

* (informàtica) arobase
# arroc
## Català
### Verb

arroc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·roc (2)
* Anagrames: acorr $^{(alfagrama)}$, carro, Carro, carró
# arrocam
## Català
### Verb

arrocam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·cam (3)
* Anagrames: macarró, marraco, morcarà
# arrocada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.ðə/ balear /ə.roˈka.ðə/, /ə.ruˈka.ðə/ Occidental: /a.roˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

arrocada
* Participi femení singular del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ca·da (4)
* Anagrames: acordara, acordarà
# arrobes
## Francès
### Nom

arrobes f. pl.
* forma plural de arrobe
# arrocades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka.ðəs/ balear /ə.roˈka.ðəs/, /ə.ruˈka.ðəs/ Occidental: /a.roˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arrocades
* Participi femení plural del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ca·des (4)
* Anagrames: acordar-se, acordares
# arrocant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈkan/ balear /ə.roˈkant/, /ə.ruˈkan/ Occidental: nord-occidental /a.roˈkan/ valencià /a.roˈkant/, /a.roˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrocant
* Gerundi del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·cant (3)
* Anagrames: torcaran, troncara, troncarà
# arroca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈrɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /aˈrɔ.ka/ valencià /aˈrɔ.ka/, /aˈrɔ.kɔ/
   * Rimes: -ɔka

### Verb

arroca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrocar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ca (3)
* Anagrama: acorar
# arrocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈka/ balear /ə.roˈka/, /ə.ruˈka/ Occidental: nord-occidental /a.roˈka/ valencià /a.roˈkaɾ/, /a.roˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrocà
   * Etimologia: [1] De roca. [2] Del castellà arrojar ‎(«vomitar»).

### Verb

arrocar trans.
* (valencià) destrossar
* (dialectal) vomitar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arroco, arroca, arroquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# arilarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾi.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.ɾi.ɫəˈɾəm/, /ə.ɾi.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.ɾi.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arilarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·la·rem (4)
* Anagrama: arraïlem
# arilares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫa.ɾəs/, occidental /a.ɾiˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arilares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arilar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·la·res (4)
* Anagrames: arraïles, arraïlés
# arilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.ɾi.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arilar.
# arilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.ɾi.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arilar.
# arilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.ɾi.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arilar.
# arilar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɾiˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ɾiˈɫa/ valencià /a.ɾiˈɫaɾ/, /a.ɾiˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arilà
   * Etimologia: De aril.

### Verb

arilar trans.
* (química) Introduir un radical aril en una molècula.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arilo, arila, arilem

#### Traduccions

* Francès: aryler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·lar (3)
* Anagrama: larari

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arilara
## Català
### Verb

arilara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·la·ra (4)
* Anagrames: arraïla, arraïlà
# arilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾiˈɫa.ɾən/, occidental /a.ɾiˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·la·ren (4)
* Anagrames: arraïlen, enlairar
# arilareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾi.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.ɾi.ɫəˈɾəw/, /ə.ɾi.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɾi.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·la·reu (4)
* Anagrama: arraïleu
# arilaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.ɫəˈɾan/, occidental /a.ɾi.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arilaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arilar.
# apoquiní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈni/ balear /ə.po.kiˈni/, /ə.pu.kiˈni/ Occidental: /a.po.kiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

apoquiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apoquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·ní (4)
# apoquiran
## Català
### Verb

apoquiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apoquir.

### Miscel·lània

* Anagrama: apoquinar
# apoquinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈne.səw/ balear /ə.po.kiˈne.səw/, /ə.pu.kiˈne.səw/ Occidental: /a.po.kiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apoquinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* apoquinéssiu, apoquinàssiu, apoquinàsseu, apoquinàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nés·seu (5)
# apoquinéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈne.sim/ balear /ə.po.kiˈne.sim/, /ə.pu.kiˈne.sim/ Occidental: /a.po.kiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apoquinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* apoquinéssem, apoquinàssim, apoquinàssem, apoquinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nés·sim (5)
# apoquir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈki/ balear /ə.poˈki/, /ə.puˈki/ Occidental: nord-occidental /a.poˈki/ valencià /a.poˈkiɾ/, /a.poˈki/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: apoquí
   * Etimologia: Del prefix a- i poc.

### Verb

apoquir trans.
* (balear) empetitir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·quir (3)
* Heterograma de 7 lletres (aiopqru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# apoquinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈne.səm/ balear /ə.po.kiˈne.səm/, /ə.pu.kiˈne.səm/ Occidental: /a.po.kiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apoquinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* apoquinéssim, apoquinàssim, apoquinàssem, apoquinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nés·sem (5)
# apoquinéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈne.siw/ balear /ə.po.kiˈne.siw/, /ə.pu.kiˈne.siw/ Occidental: /a.po.kiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apoquinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* apoquinésseu, apoquinàssiu, apoquinàsseu, apoquinàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nés·siu (5)
# apoquiné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.po.kiˈne/
       Americà: alt /a.po.k(i)ˈne/, baix /a.po.kiˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

apoquiné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb apoquinar
# apoquinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.kiˈnes/ balear /ə.po.kiˈnes/, /ə.pu.kiˈnes/ Occidental: /a.po.kiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

apoquinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apoquinar.

#### Variants

* [1] apoquinàs, apoquinara
* [2] apoquinàs, apoquinara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·qui·nés (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeinopqsu)
# aprofitarives
## Català
### Verb

aprofitarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aprofitar.
# aprofitariven
## Català
### Verb

aprofitariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprofitar.
# aprofitarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fi.təˈɾa/ balear /ə.pɾo.fi.təˈɾa/, /ə.pɾu.fi.təˈɾa/ Occidental: /a.pɾo.fi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aprofitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aprofitar.
# aprofitaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fi.təˈɾi.əw/ balear /ə.pɾo.fi.təˈɾi.əw/, /ə.pɾu.fi.təˈɾi.əw/ Occidental: /a.pɾo.fi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aprofitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aprofitar.
# aprofitaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fi.təˈɾe/ balear /ə.pɾo.fi.təˈɾe/, /ə.pɾu.fi.təˈɾe/ Occidental: /a.pɾo.fi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aprofitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aprofitar.
# aprofitariva
## Català
### Verb

aprofitariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aprofitar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aprofitar.
# aprofitaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.fi.təˈɾas/ balear /ə.pɾo.fi.təˈɾas/, /ə.pɾu.fi.təˈɾas/ Occidental: /a.pɾo.fi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aprofitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aprofitar.
# aprofitaríveu
## Català
### Verb

aprofitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aprofitar.
# arravatareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾɛw/ balear /ə.rə.və.təˈɾəw/, /ə.rə.və.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾew/ valencià /a.ra.va.taˈɾew/, /a.ra.βa.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arravatareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arravatar.
# arravataria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾi.ə/, balear /ə.rə.və.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾi.a/ valencià /a.ra.va.taˈɾi.a/, /a.ra.βa.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arravataria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arravatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arravatar.
# arravatarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾi.ən/, balear /ə.rə.və.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾi.en/ valencià /a.ra.va.taˈɾi.en/, /a.ra.βa.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arravatarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arravatar.
# arravataràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾas/, balear /ə.rə.və.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾas/ valencià /a.ra.va.taˈɾas/, /a.ra.βa.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arravataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arravatar.
# arravataré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾe/, balear /ə.rə.və.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾe/ valencià /a.ra.va.taˈɾe/, /a.ra.βa.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arravataré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arravatar.
# arravatassen
## Català
### Verb

arravatassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arravatar.
# arravatarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾa/, balear /ə.rə.və.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾa/ valencià /a.ra.va.taˈɾa/, /a.ra.βa.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arravatarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arravatar.
# arravataríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾi.əw/, balear /ə.rə.və.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾi.ew/ valencià /a.ra.va.taˈɾi.ew/, /a.ra.βa.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arravataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arravatar.
# arravataries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βə.təˈɾi.əs/, balear /ə.rə.və.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ra.βa.taˈɾi.es/ valencià /a.ra.va.taˈɾi.es/, /a.ra.βa.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arravataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arravatar.
# aquerò
## Occità

   * Pronúncia: /aˈkerɔ/, /aˈkrɔ/

### Pronom

aquerò n.
* (gascó) això (de tu)
* (gascó) allò

#### Relacionats

* aquò
# aquest
## Català

   * Pronúncia: (formal)
       Oriental: central /əˈkɛst/ balear /əˈkəst/, /əˈkɛst/ Occidental: /aˈkest/
   * Pronúncia: (habitual)
       Oriental: central /əˈkɛt/ balear /əˈkət/, /əˈkɛt/ Occidental: /aˈket/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Del llatí vulgar *accu istu, de eccum iste («vet aquí aquest»), segle XIII.

### Adjectiu

aquest m. ‎(femení aquesta, plural masculí aquests o aquestos, plural femení aquestes)
* Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.
    Aquest llibre és meu, però aquell no.

#### Notes

* Normalment, es pronuncia la terminació -st seguit de vocal i es perd la s seguit de consonant. En alguns parlars l'emmudiment de la s és general.
* Antigament i en els parlars que mantenen tres graus pels demostratius s’usa referit només a la primera persona.

#### Relacionats

Demostratius en català :
| Grau | Grau | Grau | adjectiu | adjectiu | pronom | pronom | adverbi | adverbi |
| 1r | proximitat | 1a persona | aquest | aquest, est$^1$, este$^2$ | això | açò$^2$, ço$^1$ | aquí | ací$^2$ |
| 2n | proximitat | 2a persona | aquest | aqueix$^1$, eix$^1$, eixe$^2$ | això | això | aquí | aquí, ahí$^2$ |
| 3r | llunyania | concreta | aquell | aquell | allò | allò | allí | allí |
| 3r | llunyania | imprecisa | aquell | aquell | allò | allò | allà | allà |
| $^{1)}$ Poc comú o arcaic $^{2)}$ Occidental En general s’usen dos graus: proximitat i llunyania. L’ús de tres graus amb proximitat de 1a o 2a persona és característic de la majoria del valencià i de la llengua antiga. |||||||||

#### Sinònims

* (proximitat 1a persona) est, este
* (proximitat 2a persona) aqueix, eix, eixe

#### Antònims

* aquell

#### Traduccions

* Anglès: this $^{(en)}$
* Aragonès: iste $^{(an)}$
* Asturià: esti $^{(ast)}$
* Castellà: este $^{(es)}$
* Francès: ce $^{(fr)}$
* Hindi: यह $^{(hi)}$
* Italià: questo $^{(it)}$
* Occità: aqueste $^{(oc)}$, aguest $^{(oc)}$
* Polonès: ten $^{(pl)}$
* Sicilià: stu $^{(scn)}$

### Pronom

aquest ‎(plural aquests, femení aquesta)
* Aquesta cosa.
    Aquest és el millor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quest (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeqstu)
* Anagrames: esquat, questa, saquet, taques, taqués, tasque

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Català antic
### Adjectiu

aquest m. ‎(femení aquesta, plural masculí aquets o aquests o aquestos, plural femení aquestas o aquestes)
* aquest

#### Variants

* aquet

### Pronom

aquest
* aquest
# aqueres
## Occità
### Adjectiu

aqueres f. pl.
* forma plural de aquera
# aqueras
## Occità

   * Pronúncia: /aˈke.ɾo̞s/
   * Àudio:

### Adjectiu

aqueras f. pl.
* forma plural de aquera
# aqueri
## Occità
### Adjectiu

aqueri m. pl.
* forma plural de aqueth
# aqueste
## Occità

   * Pronúncia: /aˈkes.te/
   * Àudio: llenguadocià

### Adjectiu

aqueste m. ‎(femení aquesta, plural masculí aquestes, plural femení aquestas)
* aquest

#### Sinònims

* aguest (gascó)

### Pronom

aqueste m. ‎(femení aquesta, plural masculí aquestes, plural femení aquestas)
* aquest

#### Sinònims

* aguest (gascó)
# aquesta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkɛs.tə/ balear /əˈkəs.tə/, /əˈkɛs.tə/ Occidental: /aˈkes.ta/
   * Rimes: -ɛsta

### Pronom

aquesta f.
* Forma femenina de aquest.

#### Traduccions

* Castellà: esta $^{(es)}$
* Francès: cette $^{(fr)}$
* Hindi: यह $^{(hi)}$ (cas directe)
* Sicilià: sta $^{(scn)}$

### Adjectiu

aquesta f. ‎(plural aquestes)
* Forma femenina de aquest.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ques·ta (3)
* Anagrames: ataques, ataqués

## Occità

   * Pronúncia: /aˈkes.to̞/
   * Àudio: llenguadocià

### Adjectiu

aquesta f. ‎(plural aquestas)
* forma femenina de aqueste
# aquestas
## Català antic
### Adjectiu

aquestas
* forma plural de aquesta

#### Variants

* aquestes

## Occità

   * Pronúncia: /aˈkes.to̞s/
   * Àudio: llenguadocià

### Adjectiu

aquestas f. pl.
* forma plural de aquesta
# aquestes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkɛs.təs/ balear /əˈkəs.təs/, /əˈkɛs.təs/ Occidental: /aˈkes.tes/

### Pronom

aquestes f. pl.
* Forma plural de aquesta.

#### Traduccions

* Castellà: estas $^{(es)}$
* Francès: ces $^{(fr)}$ m. f.
* Hindi: ये $^{(hi)}$ (cas directe)
* Sicilià: sti $^{(scn)}$

### Adjectiu

aquestes f. pl.
* Forma plural de aquesta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ques·tes (3)
* Anagrames: asteques, estaques, estaqués

## Occità

   * Pronúncia: /aˈkes.tes/
   * Àudio: llenguadocià

### Adjectiu

aquestes m. pl.
* forma plural de aqueste
# aquestos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkɛs.tus/ balear /əˈkəs.tos/, /əˈkɛs.tus/ Occidental: /aˈkes.tos/

### Adjectiu

aquestos m. pl. ‎(alternatiu aquests)
* Forma plural de aquest.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ques·tos (3)
* Anagrama: toquessa
# aprivi
## Italià
### Verb

aprivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aprire
# apriés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈes/, occidental /a.pɾiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

apriés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aspire, espair, espiar, espira, Espirà, esprai, paires, pairés, païres, paries, pisaré, separi, separí
# apriéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈe.səm/, occidental /a.pɾiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apriéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

#### Variants

* apriéssim

### Miscel·lània

* Anagrames: aspèrmies, emparessi, pairéssem, premsaies
# aprivo
## Italià
### Verb

aprivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de aprire
# apriàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈa.ɾəw/, occidental /a.pɾiˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·à·reu (4)
* Anagrames: arparíeu, pairareu, pairàreu, pararíeu, raparíeu
# apriàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾiˈa.βəm/, balear /ə.pɾiˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.pɾiˈa.βem/ valencià /a.pɾiˈa.vem/, /a.pɾiˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

apriàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de apriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·à·vem (4)
* Anagrames: imperava, pairàvem
# apriàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾiˈa.βəw/, balear /ə.pɾiˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pɾiˈa.βew/ valencià /a.pɾiˈa.vew/, /a.pɾiˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apriàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pairàveu
# aprivinir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pɾi.viˈni/
   * Etimologia: Del castellà aprevenir.

### Verb

aprivinir trans.
* (alguerès) preparar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·vi·nir (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# aprià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈa/, occidental /a.pɾiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

aprià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·à (3)
* Anagrames: paira, pairà, païra, paria
# aritenoides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾi.təˈnɔj.ðəs/, occidental /a.ɾi.teˈnɔj.ðes/
   * Rimes: -ɔjdes

### Adjectiu

aritenoides inv. pl.
* Forma plural de aritenoide.

### Nom

aritenoides m. pl.
* Forma plural de aritenoide.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·te·noi·des (5)
# aritmetikoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.rit.meˈti.koj/

### Nom

aritmetikoj
* forma plural de aritmetiko
# arithmetically
## Anglès

   * Etimologia: De arithmetical i el sufix -ly.

### Adverbi

arithmetically ‎(comparatiu more arithmetically, superlatiu most arithmetically)
* aritmèticament
# aritmeticamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.riˌtmɛ.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De aritmetico i el sufix -mente.

### Adverbi

aritmeticamente
* aritmèticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·tme·ti·ca·mén·te (7)
# aritmetiko
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.rit.meˈti.ko/

### Nom

aritmetiko ‎(acusatiu aritmetikon, plural aritmetikoj, plural acusatiu aritmetikojn)
* aritmètica
# aritenoidal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾi.tə.nujˈðaɫ/ balear /ə.ɾi.tə.nojˈðaɫ/, /ə.ɾi.tə.nujˈðaɫ/ Occidental: /a.ɾi.te.nojˈðaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De aritenoide i el sufix -al.

### Adjectiu

aritenoidal inv. ‎(plural aritenoidals)
* Relatiu a l’aritenoide.

#### Variants

* aritenoïdal (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: arytenoid $^{(en)}$
* Castellà: aritenoide $^{(es)}$
* Francès: aryténoïde $^{(fr)}$
* Italià: aritenoideo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·te·noi·dal (5)
* Anagrama: idolatraien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# aritenoïdal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾi.tə.nu.iˈðaɫ/ balear /ə.ɾi.tə.no.iˈðaɫ/, /ə.ɾi.tə.nu.iˈðaɫ/ Occidental: /a.ɾi.te.no.iˈðaɫ/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

aritenoïdal inv. ‎(plural aritenoïdals)
* Grafia obsoleta des del 2017 de aritenoidal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ri·te·no·ï·dal (6)
* Anagrama: idolatraien

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC1, GDLC