OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alenegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫe.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

alenegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] alenés, alenàs o alenara.
# alendí
## Català
### Verb

alendí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·len·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeiln)
* Anagrama: Daniel
# aleneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫe.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

aleneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] alenem.
# aleneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫe.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aleneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] alenessin, alenessen, alenassin, alenassen o alenaren.
# alene
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈɫe.ne/

### Verb

alene
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alenar.
    Forma valenciana: [jo] aleno, alene, alèn o aleni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alenar.
    [Que jo] aleni o alene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alenar.
    [Que ell/ella/vostè] aleni o alene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alenar.
    Aleni o alene [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·ne (3)
* Anagrama: Elena

## Romanès
### Nom

alene
* forma plural de alenă
* genitiu i datiu indefinit singular de alenă
# agredolç
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/, occidental /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/
   * Rimes: -ols
   * Etimologia: De agre i dolç.

### Adjectiu

agredolç m. ‎(femení agredolça, plural masculí agredolços, plural femení agredolces)
* Que té un sabor agre i alhora dolç.
* Que causa o expressa complaença però alhora deixa una sensació d’agror.

#### Traduccions

* Anglès: bittersweet $^{(en)}$
* Castellà: agridulce $^{(es)}$
* Esperanto: dolĉacida $^{(eo)}$
* Francès: aigre-doux $^{(fr)}$
* Gallec: agridoce $^{(gl)}$
* Italià: agrodolce $^{(it)}$
* Portuguès: agridoce $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·dolç (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeglor)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# agredixes
## Català
### Verb

agredixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agredir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agredir.

### Miscel·lània

* Anagrama: greixades
# agredixa
## Català
### Verb

agredixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agredir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agredir.

### Miscel·lània

* Anagrama: greixada
# agredixen
## Català
### Verb

agredixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agredir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agredir.
# agredí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈði/, occidental /a.ɣɾeˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

agredí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agredir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agredir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adegir)
* Anagrama: rediga
# agredixo
## Català
### Verb

agredixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agredir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agredir.
# agredixos
## Català
### Verb

agredixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agredir.
# agomboiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈja.βə/ balear /ə.ɣom.boˈja.və/, /ə.ɣum.buˈja.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣom.boˈja.βa/ valencià /a.ɣom.boˈja.va/, /a.ɣom.boˈja.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agomboiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agomboiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agomboiar.
# agomboien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣumˈbɔ.jən/ balear /ə.ɣomˈbɔ.jən/, /ə.ɣumˈbɔ.jən/ Occidental: /a.ɣomˈbɔ.jen/
   * Rimes: -ɔjen

### Verb

agomboien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agomboiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agomboiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agomboiar.
# agomboiessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈje.sən/ balear /ə.ɣom.boˈje.sən/, /ə.ɣum.buˈje.sən/ Occidental: /a.ɣom.boˈje.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agomboiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agomboiar.
# agomboie
## Català
### Verb

agomboie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agomboiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agomboiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agomboiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agomboiar.
# agomboiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈja.βəs/ balear /ə.ɣom.boˈja.vəs/, /ə.ɣum.buˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣom.boˈja.βes/ valencià /a.ɣom.boˈja.ves/, /a.ɣom.boˈja.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agomboiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agomboiar.
# agomboiau
## Català
### Verb

agomboiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agomboiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agomboiar.
# agomboies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣumˈbɔ.jəs/ balear /ə.ɣomˈbɔ.jəs/, /ə.ɣumˈbɔ.jəs/ Occidental: /a.ɣomˈbɔ.jes/
   * Rimes: -ɔjes

### Verb

agomboies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agomboiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agomboiar.
# agomboiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣum.buˈja.βən/ balear /ə.ɣom.boˈja.vən/, /ə.ɣum.buˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣom.boˈja.βen/ valencià /a.ɣom.boˈja.ven/, /a.ɣom.boˈja.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agomboiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agomboiar.
# alertaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫər.təˈɾi.əm/, occidental /a.ɫeɾ.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

alertaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·ta·rí·em (5)
* Anagrama: alteraríem
# alertassen
## Català
### Verb

alertassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tas·sen (4)
* Anagrames: alterassen, alternessa
# alertassis
## Català
### Verb

alertassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tas·sis (4)
* Anagrama: alterassis
# alertas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈleɾ.tas/, meridional /aˈleɾ.tah/
       Americà: alt /aˈleɾ.t(a)s/, baix /aˈleɾ.tah/, austral /aˈleɾ.tas/
   * Rimes: -eɾtas

### Nom

alertas f. pl.
* forma plural de alerta

## Gallec
### Nom

alertas f. pl.
* forma plural de alerta
# alertassin
## Català
### Verb

alertassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tas·sin (4)
* Anagrama: alterassin
# alertaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫər.təˈɾe/, occidental /a.ɫeɾ.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alertaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·ta·ré (4)
* Anagrama: alteraré
# alertarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫər.təˈɾa/, occidental /a.ɫeɾ.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alertarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·ta·rà (4)
* Anagrames: alterara, alterarà
# alertaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫər.təˈɾas/, occidental /a.ɫeɾ.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alertaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·ta·ràs (4)
* Anagrama: alteraràs
# alertaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫər.təˈɾi.əw/, occidental /a.ɫeɾ.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alertaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·ta·rí·eu (5)
* Anagrama: alteraríeu
# alertasses
## Català
### Verb

alertasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ler·tas·ses (4)
* Anagrama: alterasses
# akceptinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.ton/

### Verb

akceptinton
* acusatiu de akceptinto
# akceptintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.toj/

### Verb

akceptintoj
* forma plural de akceptinto
# akceptintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.tojn/

### Verb

akceptintojn
* acusatiu plural de akceptinto
# akceptinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.to/

### Verb

akceptinto ‎(plural akceptintoj, acusatiu akceptinton, plural acusatiu akceptintojn)
* participi actiu nominal passat de akcepti
# akceptis
## Esperanto

   * Pronúncia: /akˈt͡sep.tis/

### Verb

akceptis
* passat de akcepti
# akceptitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.taj/

### Verb

akceptitaj
* forma plural de akceptita
# akceptintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.tajn/

### Verb

akceptintajn
* acusatiu plural de akceptinta
# akceptinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.te/
   * Àudio: França

### Verb

akceptinte
* participi actiu adverbial passat de akcepti
# akceptita
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈti.ta/
   * Àudio: França

### Verb

akceptita ‎(plural akceptitaj, acusatiu akceptitan, plural acusatiu akceptitajn)
* participi passiu passat de akcepti
# akceptintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ak.t͡sepˈtin.tan/

### Verb

akceptintan
* acusatiu de akceptinta
# ajuntavo
## Català
### Verb

ajuntavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajuntar.
# ajuntavi
## Català
### Verb

ajuntavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajuntar.
# ajunte
## Català
### Verb

ajunte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajuntar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejntu)
* Anagrames: enutja, enutjà
# ajunteguem
## Català
### Verb

ajunteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajunteguessen
## Català
### Verb

ajunteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajunteguesses
## Català
### Verb

ajunteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·te·gues·ses (5)
* Anagrama: ajusteguessen
# ajuntegueu
## Català
### Verb

ajuntegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajunteguessa
## Català
### Verb

ajunteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntegués
## Català
### Verb

ajuntegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajunteguéssom
## Català
### Verb

ajunteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.
# alabatívou
## Català
### Verb

alabatívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alabatre.
# alexia
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈlɛk.si.ə/
   * Etimologia: Del prefix a-, el grec antic λέξις ‎(léxis, «elocució») i el sufix -ia.

### Nom

alexia ‎(comptable i incomptable, plural alexias)
* alèxia

## Basc
### Nom

alexia inan.
* alèxia

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
alexia
alexia
alexiak
Ergatiu
alexiak
alexiak
alexiek
Datiu
alexiari
alexiari
alexiei
Genitiu
alexiaren
alexiaren
alexien
Comitatiu
alexiarekin
alexiarekin
alexiekin
Benefactiu
alexiarentzat
alexiarentzat
alexientzat
Instrumental
alexiaz
alexiaz
alexiez
Partitiu
alexiarik
Prolatiu
alexiatzat
Causal
alexiarengatik
alexiarengatik
alexiengatik
Locatius
Inessiu
alexiatan
alexian
alexietan
Ablatiu
alexiatatik
alexiatik
alexietatik
Al·latiu
alexiatara
alexiara
alexietara
Terminatiu
alexiataraino
alexiaraino
alexietaraino
Al·l. direcional
alexiatarantz
alexiarantz
alexietarantz
Gen. locatiu
alexiatako
alexiako
alexietako :

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈlek.sja/
   * Rimes: -eksja

### Nom

alexia f. ‎(plural alexias)
* alèxia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·xia (3)

## Gallec
### Nom

alexia f. ‎(plural alexias)
* alèxia

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

alexia
* nominatiu i acusatiu definit singular de alexie
# alexiako
## Basc
### Nom

alexiako
* genitiu locatiu definit singular de alexia
# alexiaraino
## Basc
### Nom

alexiaraino
* terminatiu definit singular de alexia
# alevín
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.leˈβin\, meridional \a.leˈβiŋ\
       Americà: alt /a.leˈbin/, baix \a.leˈβiŋ\, austral \a.leˈβin\
   * Rimes: -in

### Nom

alevín m. ‎(plural alevines)
* aleví

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·vín (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilnv)
# alexian
## Basc
### Nom

alexian
* inessiu definit singular de alexia
# alexiarantz
## Basc
### Nom

alexiarantz
* al·latiu direccional definit singular de alexia
# aleví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈβi/, balear /ə.ɫəˈvi/ Occidental: nord-occidental /a.ɫeˈβi/ valencià /a.ɫeˈvi/, /a.ɫeˈβi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del francès alevin

### Adjectiu

aleví m. ‎(femení alevina, plural masculí alevins, plural femení alevines)
* De la categoria esportiva entre nou i onze anys d’edat.

#### Relacionats

| Categories d’edat esportives | <9 | 9/10-11 | 12-13 | 14-15 | 16-17 | 18-21 | >21 |
| Categories d’edat esportives | benjamí | aleví | infantil | cadet | juvenil | júnior | sènior |

#### Traduccions

* Castellà: alevín $^{(es)}$ m.

### Nom

aleví m. ‎(plural alevins, femení alevina)
* Esportista entre nou i onze anys.

#### Traduccions

* Castellà: alevín $^{(es)}$ m.

### Nom

aleví m. ‎(plural alevins)
* Larva de peix.

#### Traduccions

* Anglès: alevin $^{(en)}$, fry $^{(en)}$
* Castellà: alevín $^{(es)}$ m.
* Esperanto: fiŝido $^{(eo)}$
* Francès: alevin $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·ví (3)
* Anagrama: avile

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alexiak
## Basc
### Nom

alexiak
* absolutiu definit plural de alexia
* ergatiu definit singular de alexia
* ergatiu indefinit de alexia
# alexiara
## Basc
### Nom

alexiara
* al·latiu definit singular de alexia
# alexiarekin
## Basc
### Nom

alexiarekin
* comitatiu indefinit de alexia
* comitatiu definit singular de alexia
# albatrosik
## Basc
### Nom

albatrosik
* partitiu indefinit de albatros
# albatrostzat
## Basc
### Nom

albatrostzat
* prolatiu indefinit de albatros
# albatrosul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

albatrosul
* nominatiu i acusatiu definit singular de albatros
# albatroșilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

albatroșilor
* genitiu i datiu definit plural de albatros
* vocatiu plural de albatros
# albatrosule
## Romanès
### Nom

albatrosule
* vocatiu singular de albatros
# albatross
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæl.bəˌtrɒs/ àudio (EUA)

### Nom

albatross ‎(plural albatross o albatrosses)
* albatros

#### Sinònims

* double eagle (golf)
# albatrosses
## Anglès
### Nom

albatrosses
* forma plural de albatross
# albatrosului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

albatrosului
* genitiu i datiu definit singular de albatros
# albatroși
## Romanès
### Nom

albatroși
* forma plural de albatros
# albatroșii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

albatroșii
* nominatiu i acusatiu definit plural de albatros
# aiguamoll
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈmɔʎ/, occidental /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/
   * Rimes: -ɔʎ
   * Etimologia: De aigua i moll, segle XV.

### Nom

aiguamoll m. ‎(plural aiguamolls)
* Terreny amb el sòl moll o amarat d’aigua de forma permanent.

#### Sinònims

* aigual, aiguamoix, aiguamort, aigüerol, marjal, mollal, mollera, mulladiu, patamoll

#### Traduccions

* Afrikaans: moeras $^{(af)}$
* Alemany: Marsch $^{(de)}$ f., Moor $^{(de)}$ n., Sumpf $^{(de)}$ m.
* Anglès: marsh $^{(en)}$
* Àrab: هَوْر‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ճահիճ $^{(hy)}$ ‎(txahitx)
* Basc: zingira $^{(eu)}$
* Búlgar: мочурище $^{(bg)}$ n. ‎(motxurixte), блато $^{(bg)}$ n. ‎(blato)
* Castellà: ciénaga $^{(es)}$ f.
* Coreà: 습지 $^{(ko)}$ ‎(seupji)
* Danès: mose $^{(da)}$
* Esperanto: marĉo $^{(eo)}$
* Estonià: lodu $^{(et)}$
* Finès: marskimaa $^{(fi)}$
* Francès: marécage $^{(fr)}$ m., marais $^{(fr)}$ m.
* Friülà: palût $^{(fur)}$
* Gallec: braña $^{(gl)}$ f., lamazal $^{(gl)}$ m., aluteiro $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: cors $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ჭაობი $^{(ka)}$ ‎(txàobi)
* Grec: έλος $^{(el)}$ n. ‎(elos)
* Grec antic: ἕλος $^{(grc)}$ n. ‎(hélos)
* Hebreu: ביצה $^{(he)}$ f.
* Hongarès: mocsár $^{(hu)}$, láp $^{(hu)}$
* Ido: marsho $^{(io)}$
* Irlandès: corcach $^{(ga)}$ f., corrach $^{(ga)}$ m., eanach $^{(ga)}$ m.
* Italià: palude $^{(it)}$ f.
* Japonès: 湿地 $^{(ja)}$
* Letó: purvs $^{(lv)}$ m., purvājs $^{(lv)}$ m.
* Lituà: pelkė $^{(lt)}$
* Llatí: palus $^{(la)}$ f., lama $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Mouer $^{(lb)}$
* Neerlandès: moeras $^{(nl)}$ n., broek $^{(nl)}$ n.
* Noruec: mersk $^{(no)}$ m.
* Persa: مانداب‎ $^{(fa)}$
* Polonès: bagno $^{(pl)}$ n., moczar $^{(pl)}$ m., mokradło $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: marisma $^{(pt)}$ f., pântano $^{(pt)}$ m.
* Rus: боло́то $^{(ru)}$ n. ‎(boloto)
* Serbocroat: мочвара $^{(sh)}$, močvara $^{(sh)}$
* Suec: kärr $^{(sv)}$
* Tagal: lati $^{(tl)}$
* Turc: bataklık $^{(tr)}$
* Vietnamita: đồng lầy $^{(vi)}$
* Xinès: 沼澤 $^{(zh)}$ ‎(沼泽, zhǎozé)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·moll (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aiguanafs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈnafs/, occidental /ˌaj.ɣwaˈnafs/
   * Rimes: -afs

### Nom

aiguanafs m. pl.
* Forma plural de aiguanaf.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·nafs (3)
# aiguapoll
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈpoʎ/, occidental /ˌaj.ɣwaˈpoʎ/
   * Rimes: -oʎ
   * Etimologia: De aigua i poll, segle XIX, pel fet que l’ou només conté líquid en lloc de poll.

### Nom

aiguapoll m. ‎(plural aiguapolls)
* (central) ou xarbot

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·poll (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aiguamel
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈmɛɫ/, occidental /ˌaj.ɣwaˈmɛɫ/
   * Rimes: -ɛl
   * Etimologia: De aigua i mel, segle XIV.

### Nom

aiguamel f. ‎(plural aiguamels)
* Beguda obtinguda per fermentació de la barreja d'aigua amb mel i addició de diverses espècies.

#### Sinònims

* hidromel

#### Traduccions

* Castellà: aguamiel $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·mel (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# aiguanaf
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈnaf/, occidental /ˌaj.ɣwaˈnaf/
   * Rimes: -af
   * Etimologia: Calc de l’àrab مَاء نَفْحَة ‎(māʾ nafḥa, literalment «aigua d’olor»), segle XIII.

### Nom

aiguanaf m. ‎(plural aiguanafs)
* Aigua aromatitzada, especialment de flor de taronger, emprada com a tonificant.

#### Traduccions

* Anglès: napha water $^{(en)}$
* Castellà: agua de azahar $^{(es)}$ f.
* Francès: eau de fleurs d'oranger $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·naf (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# akordioekin
## Basc
### Nom

akordioekin
* comitatiu definit plural de akordio
# akordioen
## Basc
### Nom

akordioen
* genitiu definit plural de akordio
# akordioetan
## Basc
### Nom

akordioetan
* inessiu definit plural de akordio
# akordioengatik
## Basc
### Nom

akordioengatik
* causal definit plural de akordio
# akordioetaraino
## Basc
### Nom

akordioetaraino
* terminatiu definit plural de akordio
# akordioetara
## Basc
### Nom

akordioetara
* al·latiu definit plural de akordio
# akordioei
## Basc
### Nom

akordioei
* datiu definit plural de akordio
# akordioek
## Basc
### Nom

akordioek
* ergatiu definit plural de akordio
# akordioentzat
## Basc
### Nom

akordioentzat
* benefactiu definit plural de akordio
# akordioetako
## Basc
### Nom

akordioetako
* genitiu locatiu definit plural de akordio
# alieguem
## Català
### Verb

alieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·guem (4)
* Anagrama: maleigué
# alicaídas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.li.kaˈi.ðas\, meridional \a.li.kaˈi.ðah\
       Americà: alt /a.li.kaˈi.d(a)s/, baix \a.li.kaˈi.ðah\, austral \a.li.kaˈi.ðas\
   * Rimes: -idas

### Adjectiu

alicaídas f. pl.
* forma plural de alicaída
# alicaído
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.li.kaˈi.ðo\
       Americà: alt /a.li.k(a)ˈi.do/, baix \a.li.kaˈi.ðo\
   * Rimes: -ido

### Adjectiu

alicaído m. ‎(femení alicaída, plural masculí alicaídos, plural femení alicaídas)
* moix, alacaigut

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ca·í·do (5)
# alicaídos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.li.kaˈi.ðos\, meridional \a.li.kaˈi.ðoh\
       Americà: alt /a.li.kaˈi.d(o)s/, baix \a.li.kaˈi.ðoh\, austral \a.li.kaˈi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Adjectiu

alicaídos m. pl.
* forma plural de alicaído
# alicaté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.li.kaˈte/
       Americà: alt /a.li.k(a)ˈte/, baix /a.li.kaˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

alicaté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb alicatar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ca·té (4)
# alicaída
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.li.kaˈi.ða\
       Americà: alt /a.li.k(a)ˈi.da/, baix \a.li.kaˈi.ða\
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

alicaída f. ‎(plural alicaídas)
* forma femenina de alicaído