OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# verificà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.fiˈka/, balear /və.ɾi.fiˈka/ Occidental: /be.ɾi.fiˈka/, /ve.ɾi.fiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: verificar

### Verb

verificà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de verificar.
    [Ell/ella/vostè] verificà o va verificar.
# velnegrés
## Català
### Verb

velnegrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegrí
## Català
### Verb

velnegrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de velnegrar.
# velnegràveu
## Català
### Verb

velnegràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de velnegrar.
# velniažuvinės
## Lituà
### Nom

velniažuvinės
* Rap (Lophius piscatorius).
# velnegréssiu
## Català
### Verb

velnegréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.ɫu/ Occidental: nord-occidental /ˈbɛ.ɫo/ valencià /ˈvɛ.ɫo/, /ˈbɛ.ɫo/
   * Rimes: -ɛlo

### Verb

velo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de velar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·lo (2)
* Anagrames: Èvol, Évol, vole

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈbe.lo/
   * Rimes: -elo
   * Etimologia: Del llatí velum.

### Nom

velo m. ‎(plural velos)
* vel

### Verb

velo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb velar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·lo (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre velo
# velnegréssem
## Català
### Verb

velnegréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegrésseu
## Català
### Verb

velnegrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegréssim
## Català
### Verb

velnegréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# usdefruitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uz.də.fɾujˈta/ Occidental: nord-occidental /uz.ðe.fɾujˈta/ valencià /uz.ðe.fɾujˈtaɾ/, /uz.ðe.fɾwiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: usdefruità
   * Etimologia: De usdefruit, segle XX.

### Verb

usdefruitar trans.
* Forma alternativa de usufructuar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: usdefruito, usdefruita, usdefruitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: us·de·frui·tar (4)
* Anagrames: disfrutareu, disfrutàreu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# usdefruitaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uz.də.fɾuj.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /uz.ðe.fɾuj.taˈɾan/ valencià /uz.ðe.fɾuj.taˈɾan/, /uz.ðe.fɾwi.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

usdefruitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de usdefruitar.
# usdefruit
## Català

   * Pronúncia: oriental /uz.dəˈfɾujt/, occidental /uz.ðeˈfɾujt/
   * Rimes: -ujt
   * Etimologia: De ús, de i fruit, segle XV, recomposició de l’antic usufruit, del llatí ususfructus.

### Nom

usdefruit m. ‎(plural usdefruits)
* Dret a l’ús d’una propietat d’altri i a obtenir els fruits que generi.

#### Derivats

* usdefruitar

#### Traduccions

* Anglès: usufruct $^{(en)}$
* Castellà: usufructo $^{(es)}$ m.
* Gallec: usufruto $^{(gl)}$ m.
* Portuguès: usufruto $^{(pt)}$ m.

### Verb

usdefruit
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de usdefruitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: us·de·fruit (3)
* Anagrama: disfruteu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fiscalitat, Universitat de Barcelona.
# usdefruitara
## Català
### Verb

usdefruitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb usdefruitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb usdefruitar.
# usdefruita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uz.dəˈfɾuj.tə/ Occidental: nord-occidental /uz.ðeˈfɾuj.ta/ valencià /uz.ðeˈfɾuj.ta/, /uz.ðeˈfɾwi.ta/
   * Rimes: -ujta

### Verb

usdefruita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de usdefruitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb usdefruitar.
# usdefruitam
## Català
### Verb

usdefruitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de usdefruitar.
# uŕkeatin
## Ibèric

   * Pronúncia: /urɡeadin/, /urkeatin/
   * Etimologia: Compost pels formants uŕke ‎ i atin ‎.

### Nom propi

uŕkeatin • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# uŕketekeŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /urɡedeɡer/, /urketeker/
   * Etimologia: Compost pels formants uŕke ‎ i tekeŕ ‎.

### Nom propi

uŕketekeŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# ușii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

ușii
* genitiu i datiu definit singular de ușă
# uŕke
## Ibèric

   * Pronúncia: /urɡe/, /urke/

### Nom propi

uŕke • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* uŕkeatin ‎
* uŕkekeŕe ‎
* uŕketekeŕ ‎
* uŕketibaś ‎
* (Turma Salluitana, llatí) Urgidar
# uŕketibaś
## Ibèric

   * Pronúncia: /urketibas/
   * Etimologia: Compost pels formants uŕke ‎ i tibaś ‎, amb caiguda de la primera vibrant.

### Nom propi

uŕketibaś • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# ușa
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

ușa
* nominatiu i acusatiu definit singular de ușă
# uñas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈu.ɲas/, meridional /ˈu.ɲah/
       Americà: alt /ˈu.ɲ(a)s/, baix /ˈu.ɲah/, austral /ˈu.ɲas/
   * Rimes: -uɲas

### Nom

uñas f. pl.
* forma plural de uña
# uŕkekeŕe
## Ibèric

   * Pronúncia: /urɡeɡere/, /urkekere/
   * Etimologia: Compost pels formants uŕke ‎ i keŕe ‎.

### Nom propi

uŕkekeŕe • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# uśmiech
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈuɕ.mjɛx/
   * Etimologia: Deverbalització de uśmiechnąć.

### Nom

uśmiech m. inan.
* somriure

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | uśmiech | uśmiechy |
| Genitiu | uśmiechu | uśmiechów |
| Datiu | uśmiechowi | uśmiechom |
| Acusatiu | uśmiech | uśmiechy |
| Instrumental | uśmiechem | uśmiechami |
| Locatiu | uśmiechu | uśmiechach |
| Vocatiu | uśmiechu | uśmiechy |

#### Relacionats

* uśmiechać się ‎(«somriure (verb)»)
# uși
## Romanès
### Nom

uși
* forma plural de ușă
* genitiu i datiu indefinit singular de ușă
# valkoinen
## Finès
### Adjectiu

valkoinen ‎(genitiu valkoisen, partitiu valkoista, comparatiu valkoisempi, superlatiu valkoisin)
* blanc, blanca, de color blanc

#### Antònims

* musta

#### Relacionats

* valkoviini
# valiti
## Italià
### Verb

valiti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de valersi
# valives
## Català
### Verb

valives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de valer.
# valiven
## Català
### Verb

valiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de valer.
# valiva
## Català
### Verb

valiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de valer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de valer.
# valiturum
## Llatí

   * Pronúncia: /wa.lɪˈtuː.rʊm/

### Verb

valitūrum
* supí acusatiu de valeō
# valises
## Francès

   * Pronúncia: /vaˈliz/

### Nom

valises f. pl.
* forma plural de valise
# valise
## Francès

   * Pronúncia: /vaˈliz/

### Nom

valise f. ‎(plural valises)
* maleta
* valisa
# ventos
## Català
### Verb

ventos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·tos (2)
* Heterograma de 6 lletres (enostv)
* Anagrama: sovent
# ventosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈto.zə/, balear /vənˈto.zə/ Occidental: nord-occidental /benˈto.za/ valencià /venˈto.za/, /benˈto.za/
   * Rimes: -oza

### Nom

ventosa f. ‎(plural ventoses)
* Petit vas en forma de campana que produeix un efecte de succió.
* (peixos) aferrapedres

#### Traduccions

* Alemany: Saugnapf $^{(de)}$ m.
* Anglès: sucker $^{(en)}$, suction cup $^{(en)}$
* Asturià: ventosa $^{(ast)}$ f.
* Castellà: ventosa $^{(es)}$ f.
* Eslovac: prísavka $^{(sk)}$ f.
* Estonià: iminapp $^{(et)}$
* Finès: imukuppi $^{(fi)}$
* Francès: ventouse $^{(fr)}$ f.
* Gallec: ventosa $^{(gl)}$ f.
* Grec: βεντούζα $^{(el)}$ f. ‎(venduza)
* Hebreu: כוסות רוח $^{(he)}$ f. pl.
* Hongarès: tapadókorong $^{(hu)}$
* Irlandès: cupa súcháin $^{(ga)}$ m.
* Islandès: sogskál $^{(is)}$ f.
* Italià: ventosa $^{(it)}$ f.
* Japonès: 吸盤 $^{(ja)}$
* Mongol: соруул $^{(mn)}$
* Neerlandès: zuignap $^{(nl)}$ m.
* Noruec: sugekopp $^{(no)}$ m.
* Polonès: przyssawka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ventosa $^{(pt)}$ f.
* Romanès: ventuză $^{(ro)}$ f.
* Rus: присо́ска $^{(ru)}$ f. ‎(prissoska)
* Suec: sugkopp $^{(sv)}$ c.
* Txec: přísavka $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 吸盤 $^{(zh)}$ ‎(吸盘, xīpán)

### Adjectiu

ventosa f. ‎(plural ventoses)
* Forma femenina de ventós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·to·sa (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenostv)
* Anagrama: notaves

### Vegeu també

* ventosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ventosidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ben.to.siˈða.ðes\, meridional \beŋ.to.siˈða.ðeh\
       Americà: alt /ben.t(o).siˈda.des/, baix \beŋ.to.siˈða.ðeh\, austral \ben.to.siˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

ventosidades f. pl.
* forma plural de ventosidad
# ventositat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tu.ziˈtat/ balear /vən.to.ziˈtat/, /vən.tu.ziˈtat/ Occidental: nord-occidental /ben.to.ziˈtat/ valencià /ven.to.ziˈtat/, /ben.to.ziˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí tardà ventosĭtas, segle XIV.

### Nom

ventositat f. ‎(plural ventositats)
* Qualitat de ventós o flatulent.
* Gas format als intestins i expulsat per l'anus.

#### Sinònims

* flatositat, pet

#### Traduccions

* Castellà: ventosidad $^{(es)}$ f.
* Francès: ventosité $^{(fr)}$ f.
* Italià: ventosità $^{(it)}$ f.
* Japonès: 屁 $^{(ja)}$, おなら $^{(ja)}$ ‎(onara)
* Occità: ventositat $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·to·si·tat (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Occità
### Nom

ventositat f. ‎(plural ventositats)
* ventositat
# ventolinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ben.toˈli.nas/, meridional \beŋ.toˈli.nah\
       Americà: alt /ben.toˈli.n(a)s/, baix \beŋ.toˈli.nah\, austral /ben.toˈli.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

ventolinas f. pl.
* forma plural de ventolina
# ventosità
## Italià

   * Pronúncia: /ven.to.siˈta/

### Nom

ventosità f. ‎(plural ventosità)
* ventositat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·to·si·tà (4)
# ventoses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈto.zəs/, balear /vənˈto.zəs/ Occidental: nord-occidental /benˈto.zes/ valencià /venˈto.zes/, /benˈto.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

ventoses f. pl.
* Forma plural de ventosa.

### Nom

ventoses f. pl.
* Forma plural de ventosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·to·ses (3)
* Anagrama: votessen
# ventosidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ben.to.siˈðað\, meridional \beŋ.to.siˈða(ð)\
       Americà: alt /ben.t(o).siˈdad/, baix \beŋ.to.siˈðað\, austral \ben.to.siˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

ventosidad f. ‎(plural ventosidades)
* ventositat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·to·si·dad (4)
# vanaglorieguessa
## Català
### Verb

vanaglorieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanaglorieguéssou
## Català
### Verb

vanaglorieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanagloriegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫu.ɾiˈɛ.ʒis/ balear /və.nə.ɣɫo.ɾiˈə.ʒis/, /və.nə.ɣɫu.ɾiˈɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫo.ɾiˈe.ʒis/ valencià /va.na.ɣɫo.ɾiˈe.d͡ʒis/, /ba.na.ɣɫo.ɾiˈe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

vanagloriegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vanagloriejar-se.
# vanaglorieguesses
## Català
### Verb

vanaglorieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanaglorieguessen
## Català
### Verb

vanaglorieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanagloriegueu
## Català
### Verb

vanagloriegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanagloriegués
## Català
### Verb

vanagloriegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanaglorieguéssom
## Català
### Verb

vanaglorieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanagloriegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫu.ɾi.əˈʒes/ balear /və.nə.ɣɫo.ɾi.əˈʒes/, /və.nə.ɣɫu.ɾi.əˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫo.ɾi.eˈʒes/ valencià /va.na.ɣɫo.ɾi.eˈd͡ʒes/, /ba.na.ɣɫo.ɾi.eˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

vanagloriegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriejar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanagloriejar-se.
# vanaglorieguem
## Català
### Verb

vanaglorieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# urbestrecojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ur.beˈstre.t͡sojn/

### Nom

urbestrecojn
* acusatiu plural de urbestreco
# urbestro
## Esperanto

   * Pronúncia: /urˈbe.stro/

### Nom

urbestro ‎(acusatiu urbestron, plural urbestroj, plural acusatiu urbestrojn)
* alcalde
# urbestrojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /urˈbe.strojn/

### Nom

urbestrojn
* acusatiu plural de urbestro
# urbem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊr.bɛm/

### Nom

urbem
* acusatiu singular de urbs
# urbestreco
## Esperanto

   * Pronúncia: /ur.beˈstre.t͡so/

### Nom

urbestreco ‎(acusatiu urbestrecon, plural urbestrecoj, plural acusatiu urbestrecojn)
* alcaldia
# urbestrecoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ur.beˈstre.t͡soj/

### Nom

urbestrecoj
* forma plural de urbestreco
# urbestrecon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ur.beˈstre.t͡son/

### Nom

urbestrecon
* acusatiu de urbestreco
# urbestroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /urˈbe.stroj/

### Nom

urbestroj
* forma plural de urbestro
# urbes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈuɾ.βes\, meridional \ˈuɾ.βeh\
       Americà: alt \ˈuɾ.β(e)s\, baix \ˈuɾ.βeh\, austral \ˈuɾ.βes\
   * Rimes: -uɾbes

### Nom

urbes f. pl.
* forma plural de urbe

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊr.beːs/

### Nom

urbēs
* nominatiu plural de urbs
* vocatiu plural de urbs
* acusatiu plural de urbs
# urbestron
## Esperanto

   * Pronúncia: /urˈbe.stron/

### Nom

urbestron
* acusatiu de urbestro
# vantessi
## Català
### Verb

vantessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vantar-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vantar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: van·tes·si (3)
* Anagrames: esvanits, instaves, vetassin
# vantin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈban.tin/, balear /ˈvan.tin/ Occidental: nord-occidental /ˈban.tin/ valencià /ˈvan.tin/, /ˈban.tin/
   * Rimes: -antin

### Verb

vantin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vantar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vantar-se.
# vanto
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈban.tu/ Occidental: nord-occidental /ˈban.to/ valencià /ˈvan.to/, /ˈban.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

vanto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vantar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vantar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vantar-se.
# vetlin
## Català
### Verb

vetlin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vetlar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vetlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lin (2)
* Heterograma de 6 lletres (eilntv)
* Anagrames: ventil, viltén
# vetleu
## Català
### Verb

vetleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vetlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vetlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vetlar.
# vetll
## Català
### Verb

vetll
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vetllar.
# vetllada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəʎˈʎa.ðə/, balear /vəɫˈɫa.ðə/ Occidental: nord-occidental /beʎˈʎa.ða/ valencià /veɫˈɫa.ða/, /beɫˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De vetllar, segle XVI.

### Nom

vetllada f. ‎(plural vetllades)
* vetlla
* Reunió durant el vespre.

#### Variants

* vetlada

#### Traduccions

* Castellà: velada $^{(es)}$
* Francès: veillée $^{(fr)}$

### Verb

vetllada
* Participi femení singular del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lla·da (3)
* Anagrama: devallat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vetlis
## Català
### Verb

vetlis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vetlar.
# vetllades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəʎˈʎa.ðəs/, balear /vəɫˈɫa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /beʎˈʎa.ðes/ valencià /veɫˈɫa.ðes/, /beɫˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

vetllades f. pl.
* Forma plural de vetllada.

### Verb

vetllades
* Participi femení plural del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lla·des (3)
* Anagrama: vedellats
# vetlessin
## Català
### Verb

vetlessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetlar.
# vetlessis
## Català
### Verb

vetlessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetlar.
# vetli
## Català
### Verb

vetli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vetlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vetlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vetlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·li (2)
* Anagrames: levit, vilté
# urpàssim
## Català
### Verb

urpàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
# urpéssim
## Català
### Verb

urpéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pés·sim (3)
* Anagrames: espursim, urpíssem
# urpàssem
## Català
### Verb

urpàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
# urpéssem
## Català
### Verb

urpéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pés·sem (3)
* Anagrama: supremes
# urpésseu
## Català
### Verb

urpésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
# urpàsseu
## Català
### Verb

urpàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
# urpàssiu
## Català
### Verb

urpàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
# urpàveu
## Català
### Verb

urpàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de urpar.
# urpés
## Català
### Verb

urpés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pés (2)
* Anagrames: preus, pures, purés, super, súper
# velaritzara
## Català
### Verb

velaritzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb velaritzar.
# velaritzam
## Català
### Verb

velaritzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de velaritzar.
# velarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /beˈla.ɾjos/, meridional /beˈla.ɾjoh/
       Americà: alt /beˈla.ɾ(jo)s/, baix /beˈla.ɾjoh/, austral /beˈla.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Nom

velarios m. pl.
* forma plural de velario
# velaritza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫəˈɾi.d͡zə/, balear /və.ɫəˈɾi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /be.ɫaˈɾi.d͡za/ valencià /ve.ɫaˈɾi.za/, /be.ɫaˈɾi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

velaritza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de velaritzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb velaritzar.
# velaritzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾan/, balear /və.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾan/ valencià /ve.ɫa.ɾi.zaˈɾan/, /be.ɫa.ɾi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

velaritzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de velaritzar.
# velaritz
## Català
### Verb

velaritz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de velaritzar.
# velaritzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾiˈd͡za/, balear /və.ɫə.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾiˈd͡za/ valencià /ve.ɫa.ɾiˈzaɾ/, /be.ɫa.ɾiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: velaritzà
   * Etimologia: De velar i el sufix -itzar.

### Verb

velaritzar trans.
* Modificar un so en velar acostant la llengua al vel del paladar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: velaritzo, velaritza, velaritzem

#### Traduccions

* Anglès: velarize $^{(en)}$
* Castellà: velarizar $^{(es)}$
* Francès: vélariser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·la·rit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# veranegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.nəˈʒɛw/ balear /və.ɾə.nəˈʒəw/, /və.ɾə.nəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾa.neˈʒew/ valencià /ve.ɾa.neˈd͡ʒew/, /be.ɾa.neˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

veranegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de veranejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb veranejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb veranejar.

#### Variants

* [1] veranejau
* [3] veranejau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ne·geu (4)
# veranegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.nəˈʒe.səw/, balear /və.ɾə.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾa.neˈʒe.sew/ valencià /ve.ɾa.neˈd͡ʒe.sew/, /be.ɾa.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

veranegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb veranejar.

#### Variants

* veranegéssiu, veranejàssiu, veranejàsseu, veranejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ne·gés·seu (5)
* Anagrama: avereguessen
# veranegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.nəˈʒi/, balear /və.ɾə.nəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /be.ɾa.neˈʒi/ valencià /ve.ɾa.neˈd͡ʒi/, /be.ɾa.neˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

veranegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de veranejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ne·gí (4)
* Anagrames: variegen, veraneig