OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# horseshoes
## Anglès
### Nom

horseshoes
* forma plural de horseshoe
# hors des limites
## Francès
### Adverbi

hors des limites
* (esports de pilota) fora de límits

#### Sinònims

* en touche

### Vegeu també

* hors des limites. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# horse around
## Anglès
### Verb

horse around
* ximplejar
# horta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈɔr.tə/ Occidental: nord-occidental /ˈɔr.ta/ valencià /ˈɔɾ.ta/, /ˈɔɾ.tɔ/
   * Rimes: -ɔɾta
   * Etimologia: Del llatí horta, segle XIII.

### Nom

horta f. ‎(plural hortes)
* Terreny agrícola destinat al cultiu de fruites i verdures.

#### Sinònims

* hort

#### Traduccions

* Amazic marroquí: ⵓⵔⵜⵉ $^{(zgh)}$ ‎(urti)
* Anglès: market garden $^{(en)}$, vegetable garden $^{(en)}$
* Castellà: huerta $^{(es)}$
* Francès: verger $^{(fr)}$, potager $^{(fr)}$
* Gallec: horta $^{(gl)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hor·ta (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# horseshoe
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhɔːs.ʃuː/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De horse i shoe.

### Nom

horseshoe ‎(plural horseshoes)
* ferradura
* (golf) corbata

### Vegeu també

* horseshoe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# horská dráha
## Txec

   * Pronúncia: ['ɦɔrskaː draːɦa]

### Nom

horská dráha f.
* muntanya russa

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en txec
# hort escolar
## Català
### Nom

hort escolar m. ‎(plural horts escolars)
* Terreny de regadiu no gaire extens d'una escola en què es conreen especialment hortalisses i fruites amb finalitats educatives.

#### Traduccions

* Anglès: school garden $^{(en)}$
* Castellà: huerto escolar $^{(es)}$
* Francès: potager scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* hort escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# horse
## Anglès

   * Pronúncia: /hɔː(r)s/ Àudio (EUA)

### Nom

horse ‎(plural horses)
* cavall.
# horses
## Anglès
### Nom

horses
* forma plural de horse
# incomodaràs
## Català
### Verb

incomodaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incomodar.
# incomodaríveu
## Català
### Verb

incomodaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incomodar.
# incomodassis
## Català
### Verb

incomodassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodaré
## Català
### Verb

incomodaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incomodar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ko.mo.ðaˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.k(o).mo.daˈɾe\, baix \iŋ.ko.mo.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incomodaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incomodar
# incomodasses
## Català
### Verb

incomodasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodassin
## Català
### Verb

incomodassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodaríeu
## Català
### Verb

incomodaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incomodar.
# incomodassen
## Català
### Verb

incomodassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# ibernante
## Italià
### Verb

ibernante
* participi present de ibernare
# ibernassimo
## Italià
### Verb

ibernassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
# ibernaste
## Italià
### Verb

ibernaste
* segona persona plural (voi) del passat de ibernare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
# ibernasti
## Italià
### Verb

ibernasti
* segona persona singular (tu) del passat de ibernare
# ibernare
## Italià

   * Pronúncia: /i.berˈnaː.re/

### Verb

ibernare
* hibernar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ber·nà·re (4)
# ibernasse
## Italià
### Verb

ibernasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
# ibernano
## Italià
### Verb

ibernano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ibernare
# ibernarono
## Italià
### Verb

ibernarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ibernare
# ibernassi
## Italià
### Verb

ibernassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
# ibernassero
## Italià
### Verb

ibernassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ibernare
# insaculeu
## Català
### Verb

insaculeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insacular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insacular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insacular.
# insaculen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈku.ɫən/, occidental /in.saˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

insaculen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insacular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insacular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insacular.
# insacules
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈku.ɫəs/, occidental /in.saˈku.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

insacules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de insacular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insacular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·cu·les (4)
* Anagrama: aculessin
# insaculesses
## Català
### Verb

insaculesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculin
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈku.ɫin/, occidental /in.saˈku.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

insaculin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insacular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insacular.
# insaculis
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈku.ɫis/, occidental /in.saˈku.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

insaculis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insacular.
# insaculessen
## Català
### Verb

insaculessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculessis
## Català
### Verb

insaculessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculi
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈku.ɫi/, occidental /in.saˈku.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

insaculi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insacular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb insacular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb insacular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb insacular.
# insaculessin
## Català
### Verb

insaculessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# individueu
## Català
### Verb

individueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de individuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb individuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb individuar.
# individuos
## Català
### Verb

individuos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb individuar.
# individuessin
## Català
### Verb

individuessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.di.βi.ðuˈa/, balear /in.di.vi.ðuˈa/ Occidental: nord-occidental /in.di.βi.ðuˈa/ valencià /in.di.vi.ðuˈa/, /in.di.βi.ðuˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: individuar

### Verb

individuà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de individuar.
# individuessis
## Català
### Verb

individuessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuo
## Català
### Verb

individuo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de individuar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb individuar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb individuar.
# individuu
## Català
### Verb

individuu
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de individuar.
# individuàieu
## Català
### Verb

individuàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de individuar.
# infatuacions
## Català
### Nom

infatuacions f. pl.
* Forma plural de infatuació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·tu·a·ci·ons (6)
* Anagrama: autofinancis
# infatuació
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fə.tu.ə.siˈo/, occidental /iɱ.fa.tu.a.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

infatuació f. ‎(plural infatuacions)
* Acció i efecte d'infatuar o infatuar-se.

#### Traduccions

* Anglès: infatuation $^{(en)}$
* Castellà: infatuación $^{(es)}$
* Francès: engouement $^{(fr)}$
* Italià: infatuazione $^{(it)}$
* Marathi: भूल $^{(mr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·tu·a·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# infarto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱˈfaɾ.to\
       Americà: alt \iɱˈfaɾ.t(o)\, baix \iŋˈfaɾ.to\, austral \iɱˈfaɾ.to\
   * Rimes: -aɾto
   * Etimologia: Del llatí infarctus.

### Nom

infarto m. ‎(plural infartos)
* infart
* (especialment) infart del miocardi

#### Derivats

* infartar

### Verb

infarto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb infartar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·far·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (afinort)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre infarto
# infartos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈfaɾ.tos\, meridional \iɱˈfaɾ.toh\
       Americà: alt \iɱˈfaɾ.t(o)s\, baix \iŋˈfaɾ.toh\, austral \iɱˈfaɾ.tos\
   * Rimes: -aɾtos

### Nom

infartos m. pl.
* forma plural de infarto

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·far·tos (3)
* Heterograma de 8 lletres (afinorst)
# infatigable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fə.tiˈɣab.bɫə/, /iɱ.fə.tiˈɣa.βɫə/ balear /iɱ.fə.tiˈɣab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fa.tiˈɣab.bɫe/, /iɱ.fa.tiˈɣa.βɫe/ valencià /iɱ.fa.tiˈɣa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del llatí infatigabĭlis.

### Adjectiu

infatigable inv. ‎(plural infatigables)
* Que no es fatiga.

#### Sinònims

* incansable

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ti·ga·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# infatua
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fəˈtu.ə/, occidental /iɱ.faˈtu.a/
   * Rimes: -ua

### Verb

infatua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infatuar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infatuar.
# indexéssem
## Català
### Verb

indexéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexéssim
## Català
### Verb

indexéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexéssiu
## Català
### Verb

indexéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# india
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈin.dja/, meridional \ˈiŋ.dja\
       Americà: alt /ˈin.dja/, baix \ˈiŋ.dja\, austral /ˈin.dja/
   * Rimes: -indja

### Adjectiu

india f. ‎(plural indias)
* forma femenina de indio

### Nom

india f. ‎(plural indias)
* forma femenina de indio

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dia (2)
* Anagrama: nidia
# indexí
## Català
### Verb

indexí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xí (3)
* Anagrama: deixin
# indexé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dekˈse/, meridional \iŋ.dekˈse\
       Americà: alt /in.dekˈse/, baix \iŋ.dekˈse\, austral /in.dekˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

indexé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb indexar
# indexésseu
## Català
### Verb

indexésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexés
## Català
### Verb

indexés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# inked
## Anglès

   * Pronúncia: Audio (AU)

### Verb

inked
* passat i participi de ink
# inks
## Anglès
### Nom

inks
* forma plural de ink

### Verb

inks
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ink

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: kins, sink, skin
# inkwells
## Anglès
### Nom

inkwells
* forma plural de inkwell
# ink
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪŋk/
   * Etimologia: De l'anglès mitjà ynke, del francès antic enque, del llatí encaustum, del grec antic ἔγκαυστον ‎(énkauston).

### Nom

ink ‎(plural inks)
* tinta

#### Descendents

* Esperanto: inko

### Verb

ink ‎(3a persona singular present inks, gerundi inking, passat i participi inked)
* entintar
# inkahök
## Suec

   * Etimologia: De inka ‎(«inca») i hök ‎(«esparver, astor»).

### Nom

inkahök c. ‎(plural indefinit inkahökar, plural definit inkahökarna)
* (ornitologia) esparver andí (Accipiter ventralis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# inkatärna
## Suec

   * Etimologia: De inka ‎(«inca») i tärna ‎(«xatrac»).

### Nom

inkatärna c. ‎(plural indefinit inkatärnor, plural definit inkatärnorna)
* (ornitologia) xatrac inca (Larosterna inca)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# inktpot
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈɪŋtpot/

### Nom

inktpot
* tinter.
# inking
## Anglès
### Verb

inking
* gerundi de ink
# inkwell
## Anglès
### Nom

inkwell ‎(plural inkwells)
* tinter.
# imaginton
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.ton/

### Verb

imaginton
* acusatiu de imaginto
# imaginà
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈna/, occidental /i.ma.d͡ʒiˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: imaginar

### Verb

imaginà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de imaginar.
    [Ell/ella/vostè] imaginà o va imaginar.
# imaginàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒiˈna.jew/

### Verb

imaginàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] imaginàveu.
# imaginto
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.to/

### Verb

imaginto ‎(plural imagintoj, acusatiu imaginton, plural acusatiu imagintojn)
* participi actiu nominal passat de imagi
# imagintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.toj/

### Verb

imagintoj
* forma plural de imaginto
# imaginàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈna.ɾəm/, occidental /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

imaginàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imaginar.
    [Nosaltres] imaginàrem o vam/vàrem imaginar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma valenciana: [nosaltres] imaginéssim, imaginéssem, imaginàssem, imaginàssim o imaginàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·nà·rem (5)
* Anagrama: marginàiem
# imaginte
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.te/

### Verb

imaginte
* participi actiu adverbial passat de imagi
# imagintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡin.tojn/

### Verb

imagintojn
* acusatiu plural de imaginto
# imaginum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈmaː.ɡɪ.nʊm/

### Nom

imāginum
* genitiu plural de imāgō
# insultàveu
## Català
### Verb

insultàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insultar.
# insulté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sulˈte/, meridional \iŋ.sulˈte\
       Americà: alt /in.s(u)lˈte/, baix \iŋ.sulˈte\, austral /in.sulˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

insulté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb insultar
# insultéssim
## Català
### Verb

insultéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultés
## Català
### Verb

insultés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultéssem
## Català
### Verb

insultéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultí
## Català
### Verb

insultí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insultar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sul·tí (3)
* Anagrama: inútils
# insultésseu
## Català
### Verb

insultésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultéssiu
## Català
### Verb

insultéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# inebriate
## Anglès
### Nom

inebriate ‎(plural inebriates)
* embriac

### Verb

inebriate ‎(3a persona singular present inebriates, gerundi inebriating, passat i participi inebriated)
* embriagar, inebriar
# inebriated
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈniːbɹieɪtɪd/ àudio (EUA)

### Verb

inebriated
* passat i participi de inebriate
# inebriating
## Anglès
### Verb

inebriating
* gerundi de inebriate
# inebriaríeu
## Català
### Verb

inebriaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inebriar.
# inebriassis
## Català
### Verb

inebriassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inebriar.
# inebriat
## Català
### Verb

inebriat
* Participi masculí singular del verb inebriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·e·bri·at (4)
* Anagrames: bitarien, tibarien
# inebriates
## Anglès
### Nom

inebriates
* forma plural de inebriate

### Verb

inebriates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de inebriate
# inebriassin
## Català
### Verb

inebriassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inebriar.
# inebriassen
## Català
### Verb

inebriassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inebriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrabiessin
# inebriasses
## Català
### Verb

inebriasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inebriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrabiessis
# influenciaves
## Català
### Verb

influenciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# influencieguem
## Català
### Verb

influencieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb influenciar.
# influencieguessa
## Català
### Verb

influencieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influenciau
## Català
### Verb

influenciau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de influenciar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb influenciar.
# influencie
## Català
### Verb

influencie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influenciar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb influenciar.
# influenciava
## Català
### Verb

influenciava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# influenciaven
## Català
### Verb

influenciaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# influenciavi
## Català
### Verb

influenciavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# influenciavo
## Català
### Verb

influenciavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# incubeguéssom
## Català
### Verb

incubeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incubeguéssou
## Català
### Verb

incubeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incuben
## Català
### Verb

incuben
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incubar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incubar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incubar.
# incubes
## Català
### Verb

incubes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incubar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incubar.
# incubessen
## Català
### Verb

incubessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incubesses
## Català
### Verb

incubesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incubessi
## Català
### Verb

incubessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incubegués
## Català
### Verb

incubegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.
# incubessa
## Català
### Verb

incubessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bes·sa (4)
* Anagrames: acubessin, ubicassen
# inscriguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /insˈkɾi.ɣən/, occidental /insˈkɾi.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

inscriguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inscriure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inscriure.
# inscriguera
## Català
### Verb

inscriguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·cri·gue·ra (4)
* Anagrama: cirurgianes
# inscrigueren
## Català
### Verb

inscrigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inscriure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigueran
## Català
### Verb

inscrigueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inscriure.
# inscrigau
## Català
### Verb

inscrigau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigo
## Català
### Verb

inscrigo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inscriure.
# inscrigos
## Català
### Verb

inscrigos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inscriure.