OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adeprengues
## Català
### Verb

adeprengues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·pren·gues (4)
* Anagrama: depengueràs
# afónicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈfo.ni.kas/, meridional /aˈfo.ni.kah/
       Americà: alt /aˈfo.ni.k(a)s/, baix /aˈfo.ni.kah/, austral /aˈfo.ni.kas/
   * Rimes: -onikas

### Adjectiu

afónicas f. pl.
* forma plural de afónica
# agabella
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈβe.ʎə/, occidental /a.ɣaˈbe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

agabella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agabellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agabellar.
# afónico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈfo.ni.ko/
       Americà: alt /aˈfo.ni.k(o)/, baix /aˈfo.ni.ko/
   * Rimes: -oniko

### Adjectiu

afónico m. ‎(femení afónica, plural masculí afónicos, plural femení afónicas)
* afònic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fó·ni·co (4)
# aga
## Basc
### Nom

aga anim.
* agà

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aga
aga
agak
Ergatiu
agak
agak
agek
Datiu
agari
agari
agei
Genitiu
agaren
agaren
agen
Comitatiu
agarekin
agarekin
agekin
Benefactiu
agarentzat
agarentzat
agentzat
Instrumental
agaz
agaz
agez
Partitiu
agarik
Prolatiu
agatzat
Causal
agarengatik
agarengatik
agengatik
Locatius
Inessiu
agarengan
agarengan
agengan
Ablatiu
agarengandik
agarengandik
agengandik
Al·latiu
agarengana
agarengana
agengana
Terminatiu
agarenganaino
agarenganaino
agenganaino
Al·l. direcional
agarenganantz
agarenganantz
agenganantz
Gen. locatiu
agarenganako
agarenganako
agenganako :

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

aga
* nominatiu i acusatiu definit singular de agă
# afónicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈfo.ni.kos/, meridional /aˈfo.ni.koh/
       Americà: alt /aˈfo.ni.k(o)s/, baix /aˈfo.ni.koh/, austral /aˈfo.ni.kos/
   * Rimes: -onikos

### Adjectiu

afónicos m. pl.
* forma plural de afónico
# afús
## Català
### Verb

afús
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fús (2)
* Anagrama: fusa
# ag.
## Català
### Abreviatura

ag.
* Forma abreujada de agost.

#### Relacionats

Mesos de l'any: gen., febr., març, abr., maig, juny, jul., ag., set., oct., nov., des.

#### Traduccions

* Anglès: Aug $^{(en)}$
* Castellà: ag. $^{(es)}$

### Vegeu també

* Què cal saber?, octubre 2008, IEC.
# adulterariva
## Català
### Verb

adulterariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adulterar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adulterar.
# adulteraran
## Català
### Verb

adulteraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adulterar.
# adulterarien
## Català
### Verb

adulterarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adulterar.
# adulteraries
## Català
### Verb

adulteraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adulterar.
# adulterare
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dʊɫ.tɛˈraː.rɛ/

### Verb

adulterāre
* infinitiu del present actiu de adulterō
# adulteraren
## Català
### Verb

adulteraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adulterar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulterares
## Català
### Verb

adulterares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adulterar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adulterar.
# adulterareu
## Català
### Verb

adulterareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adulterar.
# adulteraria
## Català
### Verb

adulteraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adulterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adulterar.
# agarbiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾan/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agarbiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ran (4)
* Anagrama: abrigaran
# agarbir
## Català
### Verb

agarbir
* Forma de l'infinitiu agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bir (3)
* Anagrames: abrigar, barriga, barrigà
# agarbira
## Català
### Verb

agarbira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ra (4)
* Anagrames: abrigara, abrigarà
# agarbin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣar.bin/, occidental /aˈɣaɾ.bin/

### Verb

agarbin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agarbar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agarbar.
# agarbint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣərˈbin/ balear /ə.ɣəɾˈbint/, /ə.ɣərˈbin/ Occidental: nord-occidental /a.ɣarˈβin/ valencià /a.ɣaɾˈbint/, /a.ɣaɾˈβin/
   * Rimes: -int

### Verb

agarbint
* Gerundi del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bint (3)
* Anagrama: abrigant
# agarbigueu
## Català
### Verb

agarbigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.
# agarbim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbim/, occidental /a.ɣaɾˈbim/
   * Rimes: -im

### Verb

agarbim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agarbir-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agarbir-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bim (3)
* Anagrama: abrigam
# agarbirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.biˈɾɛm/ balear /ə.ɣəɾ.biˈɾəm/, /ə.ɣər.biˈɾɛm/ Occidental: /a.ɣaɾ.biˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agarbirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·rem (4)
* Anagrames: abrigarem, abrigàrem, embriagar
# afluiran
## Català
### Verb

afluiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·i·ran (4)
* Anagrames: friülana, unflaria
# afluirem
## Català
### Verb

afluirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·i·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefilmru)
* Anagrames: filmareu, filmàreu, malferiu
# afluesquin
## Català
### Verb

afluesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afluir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·es·quin (4)
* Anagrama: afluïsquen
# afluesquis
## Català
### Verb

afluesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·es·quis (4)
* Anagrama: afluïsques
# afluireu
## Català
### Verb

afluireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afluir.
# afluiria
## Català
### Verb

afluiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afluir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afluir.
# afluir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈi/ Occidental: nord-occidental /a.fɫuˈi/ valencià /a.fɫuˈiɾ/, /a.fɫuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfons: afluí, efluí, efluir
   * Etimologia: Del llatí affluĕre, format pel prefix a- ‎(«en direcció a») i el verb fluere ‎(«lliscar, fluir»).

### Verb

afluir intr.
* Moure's un fluid cap a un lloc.
* Anar gran quantitat de gent a un mateix lloc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aflueixo, aflueix, afluïm

#### Traduccions

* Anglès: flock $^{(en)}$, flow $^{(en)}$
* Castellà: afluir $^{(es)}$
* Francès: affluer $^{(fr)}$
* Italià: affluire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·ir (3)
* Heterograma de 6 lletres (afilru)
* Anagrames: fluirà, fluïra, friülà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afluesc
## Català
### Verb

afluesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flu·esc (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceflsu)
* Anagrama: fàcules
# afluesqui
## Català
### Verb

afluesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afluir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afluir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afluir.
# agradaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.ðəˈɾan/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agradaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ran (4)
* Anagrama: adargaran
# agradares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.ɾəs/, occidental /a.ɣɾaˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agradares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de agradar.
    [Tu] agradares o vas/vares agradar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    Forma valenciana: [tu] agradessis, agradesses, agradasses, agradassis o agradares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·res (4)
* Anagrames: adargar-se, adargares, agarrades, agradar-se, esgarrada
# agradariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.gɾa.ɾaˈɾi.van/
   * Homòfon: agradarívem

### Verb

agradariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agradar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] agradarien.
# agradaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈða.ɾən/, occidental /a.ɣɾaˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agradaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agradar.
    [Ells/elles/vostès] agradaren o van/varen agradar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agradar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] agradessin, agradessen, agradassen, agradassin o agradaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ren (4)
* Anagrames: adargaren, arregnada, arrengada, granadera, granerada
# agradareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.ðəˈɾɛw/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agradareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·reu (4)
* Anagrames: adargareu, adargàreu, aguardaré
# agradaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.ðəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agradaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ri·es (5)
* Anagrames: adargaries, esgarriada
# agradaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾə.ðəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾi.ɛ/, /a.ɣɾa.ðaˈɾi.e/ valencià /a.ɣɾa.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agradaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agradar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ri·a (5)
* Anagrama: adargaria
# agradariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.gɾa.ɾaˈɾi.va/

### Verb

agradariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agradar.
    Forma algueresa per [jo] agradaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agradar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] agradaria.
# agradarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.ðəˈɾɛm/ balear /ə.ɣɾə.ðəˈɾəm/, /ə.ɣɾə.ðəˈɾɛm/ Occidental: /a.ɣɾa.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agradarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·rem (4)
* Anagrames: adargarem, adargàrem
# agradarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.ðəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾa.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agradarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agradar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·da·ri·en (5)
* Anagrama: adargarien
# adveraren
## Català
### Verb

adveraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adverar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverar.
# adverarien
## Català
### Verb

adverarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adverar.
# adverares
## Català
### Verb

adverares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adverar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverar.
# adverareu
## Català
### Verb

adverareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adverar.
# adveraries
## Català
### Verb

adveraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adverar.
# adverarives
## Català
### Verb

adverarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adverar.
# adveraria
## Català
### Verb

adveraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adverar.
# adverariva
## Català
### Verb

adverariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adverar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adverar.
# adverariven
## Català
### Verb

adverariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adverar.
# agtay
## Bolinao
### Nom

agtay
* (anatomia) fetge
# agua fuerte
## Castellà
### Nom

agua fuerte m. f.
* (Gravat) aiguafort

#### Sinònims

* aguafuerte

### Vegeu també

* agua fuerte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# agrónoma
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣɾo.no.ma\
       Americà: alt /aˈɡɾo.no.ma/, baix \aˈɣɾo.no.ma\
   * Rimes: -onoma

### Nom

agrónoma f. ‎(plural agrónomas)
* forma femenina de agrónomo
# agrónomas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣɾo.no.mas\, meridional \aˈɣɾo.no.mah\
       Americà: alt /aˈɡɾo.no.m(a)s/, baix \aˈɣɾo.no.mah\, austral \aˈɣɾo.no.mas\
   * Rimes: -onomas

### Nom

agrónomas f. pl.
* forma plural de agrónoma
# agrónomo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈɣɾo.no.mo\
       Americà: alt /aˈɡɾo.no.mo/, baix \aˈɣɾo.no.mo\
   * Rimes: -onomo

### Nom

agrónomo m. ‎(plural agrónomos, femení agrónoma)
* agrònom

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gró·no·mo (4)
# agrónomos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣɾo.no.mos\, meridional \aˈɣɾo.no.moh\
       Americà: alt /aˈɡɾo.no.m(o)s/, baix \aˈɣɾo.no.moh\, austral \aˈɣɾo.no.mos\
   * Rimes: -onomos

### Nom

agrónomos m. pl.
* forma plural de agrónomo
# agu
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡu/
   * Àudio: Països Baixos

### Verb

agu
* volitiu de agi
# aguacataré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣwa.ka.taˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡwa.k(a).taˈɾe/, baix \a.ɣwa.ka.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aguacataré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aguacatarse
# ahotsera
## Basc
### Nom

ahotsera
* al·latiu definit singular de ahots
# ahotserantz
## Basc
### Nom

ahotserantz
* al·latiu direccional definit singular de ahots
# ahotsek
## Basc
### Nom

ahotsek
* ergatiu indefinit de ahots
* ergatiu definit plural de ahots
# ahotsekin
## Basc
### Nom

ahotsekin
* comitatiu indefinit de ahots
* comitatiu definit plural de ahots
# ahotseko
## Basc
### Nom

ahotseko
* genitiu locatiu definit singular de ahots
# ahotsengatik
## Basc
### Nom

ahotsengatik
* causal indefinit de ahots
* causal definit plural de ahots
# ahotseraino
## Basc
### Nom

ahotseraino
* terminatiu definit singular de ahots
# ahotsei
## Basc
### Nom

ahotsei
* datiu definit plural de ahots
# ahotsen
## Basc
### Nom

ahotsen
* genitiu definit plural de ahots
* genitiu indefinit de ahots
# ahotsentzat
## Basc
### Nom

ahotsentzat
* benefactiu definit plural de ahots
* benefactiu indefinit de ahots
# agilitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.ɫiˈd͡zɛw/ balear /ə.ʒi.ɫiˈd͡zəw/, /ə.ʒi.ɫiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡zew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agilitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agilitzar.
# agilitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈɫi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈɫi.d͡zi/, valencià /a.d͡ʒiˈɫi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

agilitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agilitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agilitzar.
# agilitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

agilitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agilitzar.
# agilitzàssem
## Català
### Verb

agilitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈɫi.d͡zin/, valencià /a.d͡ʒiˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

agilitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agilitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agilitzar.
# agilitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈɫi.d͡zis/, valencià /a.d͡ʒiˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

agilitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzo
## Català
### Verb

agilitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agilitzar.
# agilitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agilitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agilitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agilitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agilitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzàs
## Català
### Verb

agilitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agramaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.məˈɾan/, occidental /a.ɣɾa.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agramaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·ran (4)
* Anagrama: amargaran
# agramareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.məˈɾɛw/ balear /ə.ɣɾə.məˈɾəw/, /ə.ɣɾə.məˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣɾa.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agramareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·reu (4)
* Anagrames: amargareu, amargàreu
# agramant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈman/ balear /ə.ɣɾəˈmant/, /ə.ɣɾəˈman/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾaˈman/ valencià /a.ɣɾaˈmant/, /a.ɣɾaˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

agramant
* Gerundi del verb agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·mant (3)
* Anagrames: amargant, Amargant
# agramar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾaˈma/ valencià /a.ɣɾaˈmaɾ/, /a.ɣɾaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agramà
   * Etimologia: De l’aragonès o del castellà agramar, segle XIX.

### Verb

agramar trans.
* (occidental) Sinònim de bregar ‎(«el cànem»).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agramo, agrama, agramem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·mar (3)
* Anagrames: agarram, amargar, garrama, margara, margarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# agramara
## Català
### Verb

agramara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agramar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agramar.

#### Variants

* [1] agramés
* [2] agramés

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·ra (4)
* Anagrames: amargara, amargarà
# agramada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈma.ðə/, occidental /a.ɣɾaˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

agramada
* Participi femení singular del verb agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·da (4)
* Anagrama: amargada
# agramares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈma.ɾəs/, occidental /a.ɣɾaˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agramares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agramar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agramar.

#### Variants

* [2] agramesses, agramasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·res (4)
* Anagrames: amargares, esgramarà
# agramades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈma.ðəs/, occidental /a.ɣɾaˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

agramades
* Participi femení plural del verb agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·des (4)
* Anagrames: amargades, desamagar, esgramada, esmaragda
# agramarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.məˈɾɛm/ balear /ə.ɣɾə.məˈɾəm/, /ə.ɣɾə.məˈɾɛm/ Occidental: /a.ɣɾa.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agramarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·rem (4)
* Anagrames: amargarem, amargàrem
# agramaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈma.ɾən/, occidental /a.ɣɾaˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agramaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agramar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agramar.

#### Variants

* [2] agramessen, agramassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ma·ren (4)
* Anagrames: agermanar, agranarem, agranàrem, amargaren, amargenar, arremanga, arremangà, margenara, margenarà
# afeixegueguéssom
## Català
### Verb

afeixegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixegueguéssou
## Català
### Verb

afeixegueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixeguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈʃɛ.ɣən/ balear /ə.fəˈʃə.ɣən/, /ə.fəˈʃɛ.ɣən/ Occidental: nord-occidental /a.fejˈʃe.ɣen/ valencià /a.fejˈʃe.ɣen/, /a.feˈʃe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

afeixeguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afeixegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afeixegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afeixegar.
# afeixeguegueu
## Català
### Verb

afeixeguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afeixegar.