OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acomplesqui
## Català
### Verb

acomplesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acomplir.
# acomplesquis
## Català
### Verb

acomplesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·ples·quis (4)
* Anagrama: acomplisques
# acreixeria
## Català
### Verb

acreixeria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acréixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acréixer.
# acreixem
## Català
### Verb

acreixem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acréixer.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acréixer.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crei·xem (3)
* Anagrama: xemicaré
# acreixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈkɾe.ʃən/ Occidental: nord-occidental /aˈkɾej.ʃen/ valencià /aˈkɾej.ʃen/, /aˈkɾe.ʃen/
   * Rimes: -ejʃen

### Verb

acreixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acréixer.

### Miscel·lània

* Anagrama: encareix
# acreixeran
## Català
### Verb

acreixeran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crei·xe·ran (4)
* Anagrames: eixancarre, xerracaien
# acreixeres
## Català
### Verb

acreixeres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crei·xe·res (4)
* Anagrama: acréixer-se
# acreixeren
## Català
### Verb

acreixeren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acréixer.
# acreixereu
## Català
### Verb

acreixereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acréixer.
# acamussesses
## Català
### Verb

acamussesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussessis
## Català
### Verb

acamussessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussessin
## Català
### Verb

acamussessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussaves
## Català
### Verb

acamussaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acamussar.
# acamusses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈmu.səs/, occidental /a.kaˈmu.ses/
   * Rimes: -uses

### Verb

acamusses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acamussar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acamussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·mus·ses (4)
* Anagrames: acusàssem, causàssem
# acamussessen
## Català
### Verb

acamussessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussaven
## Català
### Verb

acamussaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acamussar.
# acamusse
## Català
### Verb

acamusse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acamussar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acamussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acamussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acamussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·mus·se (4)
* Anagrames: aücàssem, macàsseu
# acamussen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈmu.sən/, occidental /a.kaˈmu.sen/
   * Rimes: -usen

### Verb

acamussen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acamussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acamussar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acamussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·mus·sen (4)
* Anagrama: mancàsseu
# acomplixes
## Català
### Verb

acomplixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acomplir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·pli·xes (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceilmopsx)
* Anagrama: acomplexis
# acomplírem
## Català
### Verb

acomplírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acomplir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplixa
## Català
### Verb

acomplixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplixo
## Català
### Verb

acomplixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomplir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplixos
## Català
### Verb

acomplixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplíreu
## Català
### Verb

acomplíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acomplir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Anagrama: copularíem
# acomplí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kumˈpɫi/ balear /ə.komˈpɫi/, /ə.kumˈpɫi/ Occidental: /a.komˈpɫi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: acomplir

### Verb

acomplí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acomplir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·plí (3)
* Heterograma de 7 lletres (acilmop)
* Anagrama: complia
# acomplíeu
## Català
### Verb

acomplíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acomplixen
## Català
### Verb

acomplixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acomplir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·pli·xen (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceilmnopx)
* Anagrama: acomplexin
# aderenza
## Italià

   * Pronúncia: /a.deˈrɛn.t͡sa/

### Nom

aderenza f. ‎(plural aderenze)
* adherència

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·rèn·za (4)
# adeqüés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwes/, occidental /a.ðeˈkwes/
   * Rimes: -es

### Verb

adeqüés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Jo] adeqüés, adequàs o adequara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Ell/ella/vostè] adeqüés, adequàs o adequara.

#### Sinònims

* adeqüessi, adeqüessa, adeqüegués, adeqüeguessa, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüés (3)
* Anagrames: aquedes, aquedés
# adeqüéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwe.səm/, occidental /a.ðeˈkwe.sem/
       Informal: /a.ðeˈkwe.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

adeqüéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Nosaltres] adeqüéssim, adeqüéssem, adequàssem, adequàssim o adequàrem.

#### Sinònims

* adeqüeguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüés·sem (4)
* Anagrama: aquedéssem
# adeqüéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwe.sim/, occidental /a.ðeˈkwe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

adeqüéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Nosaltres] adeqüéssim, adeqüéssem, adequàssem, adequàssim o adequàrem.

#### Sinònims

* adeqüeguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüés·sim (4)
* Anagrames: aquedéssim, mediquessa
# adeqüéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwe.siw/, occidental /a.ðeˈkwe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

adeqüéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Vosaltres/vós] adeqüéssiu, adeqüésseu, adequàsseu, adequàssiu o adequàreu.

#### Sinònims

* adeqüeguéssou, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüés·siu (4)
* Anagrama: aquedéssiu
# aderare
## Romanès
### Nom

aderare f. ‎(plural aderări)
* adherència

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | aderare | aderarea | (niște) | aderări | aderările |
| Genitiu-datiu | (unei) | aderări | aderării | (unor) | aderări | aderărilor |
| Vocatiu | | aderare | aderare | | aderări | aderări |
# aderarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

aderarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de aderare
# adeqüésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwe.səw/, occidental /a.ðeˈkwe.sew/
       Informal: /a.ðeˈkwe.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

adeqüésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adequar.
    [Vosaltres/vós] adeqüéssiu, adeqüésseu, adequàsseu, adequàssiu o adequàreu.

#### Sinònims

* adeqüeguéssou, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüés·seu (4)
* Anagrama: aquedésseu
# adeqüis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɛ.kwis/, occidental /aˈðe.kwis/
   * Homòfon: adeqüi's

### Verb

adeqüis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adequar.
    [Que tu] adeqüis o adeqües; [tu] no adeqüis o adeqües.

#### Sinònims

* adequos, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüis (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeiqsu)
* Anagrames: aquedis, diaques
# adeqüí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwi/, occidental /a.ðeˈkwi/
   * Rimes: -i

### Verb

adeqüí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adequar.
    [Jo] adequí o vaig adequar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·qüí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeiqu)
* Anagrames: aquedi, aquedí
# acordonessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈne.sis/, occidental /a.koɾ.ðoˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

acordonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Tu] acordonessis, acordonesses, acordonasses, acordonassis o acordonares.
# acordoneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈnɛw/, occidental /a.koɾ.ðoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acordoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acordonar.
    [Vosaltres/vós] acordoneu o acordonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que vosaltres/vós] acordoneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acordonar.
    Acordoneu o acordonau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* acordonegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# acordonis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˈdo.nis/ balear /ə.koɾˈðo.nis/, /ə.kurˈðo.nis/ Occidental: /a.koɾˈðo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

acordonis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que tu] acordonis o acordones; [tu] no acordonis o acordones.

#### Sinònims

* acordonos, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·do·nis (4)
* Anagrama: acordions
# acordonos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.korˈðo.nos/

### Verb

acordonos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] acordonis o acordones.
# acordonàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kor.ðoˈna.jew/

### Verb

acordonàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acordonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] acordonàveu.
# acordonà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈna/, occidental /a.koɾ.ðoˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acordonar

### Verb

acordonà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acordonar.
    [Ell/ella/vostè] acordonà o va acordonar.
# acordoni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˈdo.ni/ balear /ə.koɾˈðo.ni/, /ə.kurˈðo.ni/ Occidental: /a.koɾˈðo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

acordoni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acordonar.
    Forma septentrional: [jo] acordono, acordone, acordon o acordoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que jo] acordoni o acordone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que ell/ella/vostè] acordoni o acordone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acordonar.
    Acordoni o acordone [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* acordono, forma col·loquial pel subjuntiu.
# acordonin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˈdo.nin/ balear /ə.koɾˈðo.nin/, /ə.kurˈðo.nin/ Occidental: /a.koɾˈðo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

acordonin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que ells/elles/vostès] acordonin o acordonen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acordonar.
    Acordonin o acordonen [ells/elles/vostès].
# acordono
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kurˈdo.nu/, occidental /a.koɾˈðo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

acordono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acordonar.
    [Jo] acordono, acordone, acordon o acordoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que jo] acordono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] acordoni o acordone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acordonar.
    [Que ell/ella/vostè] acordono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] acordoni o acordone.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.koɾˈðo.no\
       Americà: alt \a.k(o)ɾˈðo.no\, baix \a.koɾˈðo.no\
   * Rimes: -ono

### Verb

acordono
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acordonar
# acordonàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.kor.ðoˈna.jɛm/

### Verb

acordonàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acordonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] acordonàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·do·nà·iem (5)
* Anagrama: acomodarien
# acqueteremmo
## Italià
### Verb

acqueteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de acquetare
# acqueteremo
## Italià
### Verb

acqueteremo
* primera persona plural (noi) del futur de acquetare
# acqueterai
## Italià
### Verb

acqueterai
* segona persona singular (tu) del futur de acquetare
# acqueterebbero
## Italià
### Verb

acqueterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de acquetare
# acqueteresti
## Italià
### Verb

acqueteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de acquetare
# acqueterei
## Italià
### Verb

acqueterei
* primera persona singular (io) del condicional de acquetare
# acquetereste
## Italià
### Verb

acquetereste
* segona persona plural (voi) del condicional de acquetare
# acquetavo
## Italià
### Verb

acquetavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de acquetare
# acqueteranno
## Italià
### Verb

acqueteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de acquetare
# acqueterebbe
## Italià
### Verb

acqueterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de acquetare
# acanonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.nuˈna/ balear /ə.kə.noˈna/, /ə.kə.nuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ka.noˈna/ valencià /a.ka.noˈnaɾ/, /a.ka.noˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acanonà
   * Etimologia: Del prefix a- i canó.

### Verb

acanonar trans.
* Fer passar un fluid per canonades.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acanono, acanona, acanonem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Castellà: encañar $^{(es)}$
* Francès: canaliser $^{(fr)}$
* Italià: incanalare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·no·nar (4)
* Anagrames: canonara, canonarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acanona
## Català
### Verb

acanona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acanonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acanonar.
# acanonam
## Català
### Verb

acanonam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acanonar.
# acanonara
## Català
### Verb

acanonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanonar.
# acanonaran
## Català
### Verb

acanonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acanonar.
# acanonaren
## Català
### Verb

acanonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acanonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·no·na·ren (5)
* Anagrames: encanonara, encanonarà
# acoplé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koˈple/
       Americà: alt /a.k(o)ˈple/, baix /a.koˈple/
   * Rimes: -e

### Verb

acoplé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acoplar
# acopà
## Català
### Verb

acopà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pà (3)
* Anagrames: apoca $^{(revers)}$, apocà, opaca
# acopàs
## Català
### Verb

acopàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pàs (3)
* Anagrama: apocàs
# acopàssem
## Català
### Verb

acopàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pàs·sem (4)
* Anagrama: apocàssem
# acopàsseu
## Català
### Verb

acopàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pàs·seu (4)
* Anagrama: apocàsseu
# acoplaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.plaˈɾe/
       Americà: alt /a.k(o).plaˈɾe/, baix /a.ko.plaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acoplaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acoplar
# acoplo
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈko.plo/
   * Rimes: -oplo

### Verb

acoplo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acoplar
# acopo
## Català
### Verb

acopo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·po (3)
* Anagrama: apoco

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈko.po/
       Americà: alt /aˈko.p(o)/, baix /aˈko.po/
   * Rimes: -opo

### Verb

acopo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acopar
# acopàrem
## Català
### Verb

acopàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acopar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pà·rem (4)
* Anagrames: apocarem, apocàrem
# acopàreu
## Català
### Verb

acopàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acopar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pà·reu (4)
* Anagrames: apocareu, apocàreu
# administraia
## Català
### Verb

administraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.mi.nisˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /ad.mi.nisˈtɾa/ valencià /ad.mi.nisˈtɾaɾ/, /ad.mi.nisˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: administrà
   * Etimologia: Del llatí administrare, format pel prefix ad- ‎(«en direcció a») i el terme minister ‎(«ajudant, servidor»).

### Verb

administrar trans.
* Governar o cuidar els afers públics o particulars.
* Tenir cura dels béns.
* Aplicar de forma adequada, un remei, un sagrament, justícia, etc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: administro, administra, administrem

#### Sinònims

* curar, dispensar, tenir cura

#### Traduccions

* Anglès: administer $^{(en)}$, manage $^{(en)}$
* Castellà: administrar $^{(es)}$
* Esperanto: administri $^{(eo)}$
* Francès: administrer $^{(fr)}$
* Italià: amministrare $^{(it)}$
* Llatí: administrare $^{(la)}$
* Occità: administrar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·trar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: administrar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.mi.nisˈtɾaɾ\, meridional \að.mi.nihˈtɾaɾ\
       Americà: alt /ad.mi.n(i)sˈt͡saɾ/, baix \að.mi.nihˈtɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

administrar ‎(present administro, passat administré, futur administraré)
* administrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·trar (4)
# administrara
## Català
### Verb

administrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administradors de joc
## Català
### Nom

administradors de joc m. pl.
* Forma plural de administrador de joc.
# administraies
## Català
### Verb

administraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administraran
## Català
### Verb

administraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de administrar.
# administraien
## Català
### Verb

administraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administram
## Català
### Verb

administram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de administrar.
# acotaríeu
## Català
### Verb

acotaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ta·rí·eu (5)
* Anagrames: acotiareu, acotiàreu, eucariota
# acotassis
## Català
### Verb

acotassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tas·sis (4)
* Anagrama: associats
# acotau
## Català
### Verb

acotau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acotar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acotar.
# acotaríveu
## Català
### Verb

acotaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acotar.
# acotasses
## Català
### Verb

acotasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tas·ses (4)
* Anagrama: acostessa
# acotassen
## Català
### Verb

acotassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.