OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incoaries
## Català
### Verb

incoaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incoar.
# incoaré
## Català
### Verb

incoaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incoar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ko.aˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.k(o).aˈɾe\, baix \iŋ.ko.aˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incoaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incoar
# individualized attention
## Anglès
### Nom

individualized attention
* atenció individualitzada

### Vegeu també

* individualized attention. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# individualized education plan
## Anglès
### Nom

individualized education plan
* pla educatiu individualitzat

#### Sinònims

* individual education plan
* individual education program
* individual educational plan
* individual educational program
* individualized education program
* individualized educational plan
* individualized educational program
* IEP

### Vegeu també

* individualized education plan. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# individualizations
## Anglès
### Nom

individualizations
* forma plural de individualization
# individualizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βi.ðwa.li.θaˈɾe\, meridional \iŋ.di.βi.ðwa.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /in.di.bi.dwa.l(i).saˈɾe/, baix \iŋ.di.βi.ðwa.li.saˈɾe\, austral \in.di.βi.ðwa.li.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

individualizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb individualizar
# individualization
## Anglès
### Nom

individualization ‎(plural individualizations)
* individualització

### Vegeu també

* individualization. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# individualized
## Anglès
### Verb

individualized
* passat i participi de individualize
# individualizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βi.ðwa.li.θaˈθjo.nes\, meridional \iŋ.di.βi.ðwa.li.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.di.bi.dwa.li.s(a)ˈsjo.nes/, baix \iŋ.di.βi.ðwa.li.saˈsjo.neh\, austral \in.di.βi.ðwa.li.saˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

individualizaciones f. pl.
* forma plural de individualización
# individualización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βi.ðwa.li.θaˈθjon\, meridional \iŋ.di.βi.ðwa.li.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.di.bi.dwa.li.s(a)ˈsjon/, baix \iŋ.di.βi.ðwa.li.saˈsjoŋ\, austral \in.di.βi.ðwa.li.saˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

individualización f. ‎(plural individualizaciones)
* individualització

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·dua·li·za·ción (7)

### Vegeu també

* individualización. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# individualizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βi.ðwa.liˈθaɾ\, meridional \iŋ.di.βi.ðwa.liˈθaɾ\
       Americà: alt /in.di.bi.dwa.l(i)ˈsaɾ/, baix \iŋ.di.βi.ðwa.liˈsaɾ\, austral \in.di.βi.ðwa.liˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

individualizar ‎(present individualizo, passat individualicé, futur individualizaré)
* individualitzar

#### Sinònims

* individuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·dua·li·zar (6)
# individualize
## Anglès
### Verb

individualize ‎(3a persona singular present individualizes, gerundi individualizing, passat i participi individualized)
* individualitzar

#### Variants

* individualise
# independitzés
## Català
### Verb

independitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.pen.diˈθaɾ/, meridional \iŋ.de.peŋ.diˈθaɾ\
       Americà: alt /in.de.pen.d(i)ˈsaɾ/, baix \iŋ.de.peŋ.diˈsaɾ\, austral /in.de.pen.diˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

independizar trans. ‎(present independizo, passat independicé, futur independizaré)
* independitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·di·zar (5)
# independitzàveu
## Català
### Verb

independitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de independitzar.
# independizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.penˈdi.θo/, meridional \iŋ.de.peŋˈdi.θo\
       Americà: alt /in.de.penˈdi.s(o)/, baix \iŋ.de.peŋˈdi.so\, austral /in.de.penˈdi.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

independizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb independizar
# independitzí
## Català
### Verb

independitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de independitzar.
# independitzésseu
## Català
### Verb

independitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzéssim
## Català
### Verb

independitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independitzéssiu
## Català
### Verb

independitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# independizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.pen.di.θaˈɾe/, meridional \iŋ.de.peŋ.di.θaˈɾe\
       Americà: alt /in.de.pen.d(i).saˈɾe/, baix \iŋ.de.peŋ.di.saˈɾe\, austral /in.de.pen.di.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

independizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb independizar
# independitzéssem
## Català
### Verb

independitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.
# incloeves
## Català
### Verb

incloeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incloure.
# inclogam
## Català
### Verb

inclogam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb incloure.
# inclogau
## Català
### Verb

inclogau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incloure.
# incloguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkɫɔ.ɣən/, occidental /iŋˈkɫɔ.ɣen/
   * Rimes: -ɔɡen

### Verb

incloguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incloure.
# inclogo
## Català
### Verb

inclogo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incloure.
# inclogos
## Català
### Verb

inclogos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incloure.
# incloga
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈklɔ.ɣə/, occidental /iŋˈklɔ.ɣa/
   * Rimes: -ɔɡa

### Verb

incloga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incloure.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incloure.
# incriminis
## Català
### Verb

incriminis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incriminar.
# incriminos
## Català
### Verb

incriminos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incriminar.
# incriminàieu
## Català
### Verb

incriminàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incriminar.
# incriminàs
## Català
### Verb

incriminàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.
# incrimino
## Català
### Verb

incrimino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incriminar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incriminar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incriminar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kɾiˈmi.no\
       Americà: alt \iŋ.k(ɾi)ˈmi.no\, baix \iŋ.kɾiˈmi.no\
   * Rimes: -ino

### Verb

incrimino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb incriminar
# incriminàssem
## Català
### Verb

incriminàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.
# incriminà
## Català
### Verb

incriminà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de incriminar.
# incriminàrem
## Català
### Verb

incriminàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incriminar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.
# incriminàreu
## Català
### Verb

incriminàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incriminar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.
# incomplís
## Català
### Verb

incomplís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplíssim
## Català
### Verb

incomplíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplíeu
## Català
### Verb

incomplíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incomplir.
# incomplírem
## Català
### Verb

incomplírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incomplir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplíreu
## Català
### Verb

incomplíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de incomplir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplíssem
## Català
### Verb

incomplíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplísseu
## Català
### Verb

incomplísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# incomplíssiu
## Català
### Verb

incomplíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.
# inferential meaning
## Anglès
### Nom

inferential meaning
* significat inferit

### Vegeu també

* inferential meaning. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inferential statistics
## Anglès
### Nom

inferential statistics ‎(incomptable)
* estadística inferencial

### Vegeu també

* inferential statistics. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inference engine
## Anglès
### Nom

inference engine
* (videojocs) motor d'inferències

### Vegeu també

* inference engine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# influenciessen
## Català
### Verb

influenciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influenciesses
## Català
### Verb

influenciesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influenciessin
## Català
### Verb

influenciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influencios
## Català
### Verb

influencios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb influenciar.
# influenciessi
## Català
### Verb

influenciessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influencieu
## Català
### Verb

influencieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de influenciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb influenciar.
# influencio
## Català

   * Pronúncia: central /iɱ.fɫu.ənˈsi.u/, occidental /iɱ.fɫu.enˈsi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

influencio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influenciar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influenciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influenciar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈflwen.θjo\, meridional \iɱˈflweŋ.θjo\
       Americà: alt \iɱˈflwen.sjo\, baix \iŋˈflweŋ.sjo\, austral \iɱˈflwen.sjo\
   * Rimes: -enθjo

### Verb

influencio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb influenciar
# influenciessis
## Català
### Verb

influenciessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb influenciar.
# influencii
## Català
### Verb

influencii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influenciar.
# influencing
## Anglès
### Verb

influencing
* gerundi de influence
# indiciàieu
## Català
### Verb

indiciàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indiciar.
# indiciàssim
## Català
### Verb

indiciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
# indiciàreu
## Català
### Verb

indiciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de indiciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·à·reu (5)
* Anagrama: indicaríeu
# indiciàs
## Català
### Verb

indiciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
# indicis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.kɪs/

### Nom

indicis
* genitiu singular de index
# indiciàssem
## Català
### Verb

indiciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
# indiciàsseu
## Català
### Verb

indiciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.
# indicià
## Català
### Verb

indicià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·à (4)
* Anagrama: incidia
# indiciàrem
## Català
### Verb

indiciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indiciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·à·rem (5)
* Anagrama: indicaríem
# individuali
## Italià

   * Pronúncia: /in.di.vi.duˈaː.li/

### Adjectiu

individuali inv. pl.
* forma plural de individuale

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·du·à·li (6)
# individualicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βi.ðwa.liˈθe\, meridional \iŋ.di.βi.ðwa.liˈθe\
       Americà: alt /in.di.bi.dwa.l(i)ˈse/, baix \iŋ.di.βi.ðwa.liˈse\, austral \in.di.βi.ðwa.liˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

individualicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb individualizar
# individualisations
## Francès
### Nom

individualisations f. pl.
* forma plural de individualisation
# individual tactics
## Anglès
### Nom

individual tactics
* (handbol) tàctica individual

### Vegeu també

* individual tactics. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# individuale
## Italià

   * Pronúncia: /in.di.vi.duˈaː.le/

### Adjectiu

individuale inv. ‎(plural individuali)
* individual

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·vi·du·à·le (6)
# individuales femeninos
## Castellà
### Nom

individuales femeninos m. pl.
* (esports de raqueta) individuals femenins

### Vegeu també

* individuales femeninos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# individuales masculinos
## Castellà
### Nom

individuales masculinos m. pl.
* (esports de raqueta) individuals masculins

### Vegeu també

* individuales masculinos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# individual work
## Anglès
### Nom

individual work
* treball individual

### Vegeu també

* individual work. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# individuales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.di.βiˈðwa.les\, meridional \iŋ.di.βiˈðwa.leh\
       Americà: alt /in.di.biˈdwa.l(e)s/, baix \iŋ.di.βiˈðwa.leh\, austral \in.di.βiˈðwa.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

individuales inv. pl.
* forma plural de individual

### Nom

individuales m. pl.
* (esports de pilota, petanca, botxes) individuals

#### Sinònims

* mano a mano (pilota basca)
* partido de individuales
# individualisation
## Francès
### Nom

individualisation f. ‎(plural individualisations)
* individualització

### Vegeu també

* individualisation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# incrementàssiu
## Català
### Verb

incrementàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementés
## Català
### Verb

incrementés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementéssem
## Català
### Verb

incrementéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kɾe.menˈte\, meridional \iŋ.kɾe.meŋˈte\
       Americà: alt \iŋ.k(ɾe).menˈte\, baix \iŋ.kɾe.meŋˈte\, austral \iŋ.kɾe.menˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

incrementé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incrementar
# incrementésseu
## Català
### Verb

incrementésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementàsseu
## Català
### Verb

incrementàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementàssim
## Català
### Verb

incrementàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementàveu
## Català
### Verb

incrementàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incrementar.
# influenze
## Anglès
### Nom

influenze
* forma plural de influenza

## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.fluˈɛn.t͡se/

### Nom

influenze f. pl.
* forma plural de influenza

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·èn·ze (4)
# influesquen
## Català
### Verb

influesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb influir.
# influesquis
## Català
### Verb

influesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb influir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·es·quis (4)
* Anagrama: influïsques
# influesc
## Català
### Verb

influesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de influir.
# influesca
## Català
### Verb

influesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influir.
# influençable
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.fly.ɑ̃.sabl/
   * Etimologia: De influencer i el sufix -able, segle XX.

### Adjectiu

influençable inv. ‎(plural influençables)
* influenciable

#### Antònims

* ininfluençable

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre influençable
# influençables
## Francès
### Adjectiu

influençables inv. pl.
* forma plural de influençable
# influesques
## Català
### Verb

influesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb influir.
# influesqui
## Català
### Verb

influesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb influir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb influir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb influir.
# influesquin
## Català
### Verb

influesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb influir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb influir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·es·quin (4)
* Anagrama: influïsquen
# inoculà
## Català
### Verb

inoculà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inocular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·cu·là (4)
* Heterograma de 7 lletres (acilnou)
* Anagrama: Nicolau
# inoculi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nuˈku.ɫi/ balear /i.noˈku.ɫi/, /i.nuˈku.ɫi/ Occidental: /i.noˈku.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

inoculi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inocular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inocular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inocular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inocular.
# inoculo
## Català

   * Pronúncia: central /i.nuˈku.ɫu/, occidental /i.noˈku.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

inoculo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inocular.

## Castellà

   * Pronúncia: /i.noˈku.lo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

inoculo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inocular
# inoculin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nuˈku.ɫin/ balear /i.noˈku.ɫin/, /i.nuˈku.ɫin/ Occidental: /i.noˈku.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

inoculin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inocular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inocular.
# inoculis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nuˈku.ɫis/ balear /i.noˈku.ɫis/, /i.nuˈku.ɫis/ Occidental: /i.noˈku.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

inoculis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inocular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·cu·lis (4)
* Anagrama: inclusió
# inoculàrem
## Català
### Verb

inoculàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inocular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculessis
## Català
### Verb

inoculessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculeu
## Català
### Verb

inoculeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inocular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inocular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inocular.
# inoculàreu
## Català
### Verb

inoculàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inocular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculàs
## Català
### Verb

inoculàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·cu·làs (4)
* Heterograma de 8 lletres (acilnosu)
* Anagrama: insaculo