OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arreflexias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.reˈflek.sjas/, meridional /a.reˈflek.sjah/
       Americà: alt /a.reˈflek.s(ja)s/, baix /a.reˈflek.sjah/, austral /a.reˈflek.sjas/
   * Rimes: -eksjas

### Nom

arreflexias f. pl.
* forma plural de arreflexia
# arreglad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.reˈɣlað\, meridional \a.reˈɣla(ð)\
       Americà: alt /a.reˈɡlad/, baix \a.reˈɣlað\, austral \a.reˈɣlad\
   * Rimes: -ad

### Verb

arreglad
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) de l'imperatiu del verb arreglar (arregleu [vosaltres], repareu).
# arreeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɛw/ balear /ə.rəˈəw/, /ə.rəˈɛw/ Occidental: /a.reˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arreeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrear.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrear.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrear.
# arreflexia
## Castellà

   * Pronúncia: /a.reˈflek.sja/
   * Rimes: -eksja

### Nom

arreflexia f. ‎(plural arreflexias)
* areflèxia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre·fle·xia (4)
# arrogàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa.ɾəm/ balear /ə.roˈɣa.ɾəm/, /ə.ruˈɣa.ɾəm/ Occidental: /a.roˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrogàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrogar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrogués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣes/ balear /ə.roˈɣes/, /ə.ruˈɣes/ Occidental: /a.roˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrogués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arroguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣe.sim/ balear /ə.roˈɣe.sim/, /ə.ruˈɣe.sim/ Occidental: /a.roˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arroguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arroguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣe.siw/ balear /ə.roˈɣe.siw/, /ə.ruˈɣe.siw/ Occidental: /a.roˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arroguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arraina
## Basc
### Nom

arraina
* absolutiu definit singular de arrain
# arrainarekin
## Basc
### Nom

arrainarekin
* comitatiu definit singular de arrain
# arrainarengana
## Basc
### Nom

arrainarengana
* al·latiu definit singular de arrain
# arrainarenganaino
## Basc
### Nom

arrainarenganaino
* terminatiu definit singular de arrain
# arrain
## Basc

   * Pronúncia: /a.rajn/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

arrain anim.
* peix

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
arrain
arraina
arrainak
Ergatiu
arrainek
arrainak
arrainek
Datiu
arraini
arrainari
arrainei
Genitiu
arrainen
arrainaren
arrainen
Comitatiu
arrainekin
arrainarekin
arrainekin
Benefactiu
arrainentzat
arrainarentzat
arrainentzat
Instrumental
arrainez
arrainaz
arrainez
Partitiu
arrainik
Prolatiu
arraintzat
Causal
arrainengatik
arrainarengatik
arrainengatik
Locatius
Inessiu
arrainengan
arrainarengan
arrainengan
Ablatiu
arrainengandik
arrainarengandik
arrainengandik
Al·latiu
arrainengana
arrainarengana
arrainengana
Terminatiu
arrainenganaino
arrainarenganaino
arrainenganaino
Al·l. direcional
arrainenganantz
arrainarenganantz
arrainenganantz
Gen. locatiu
arrainenganako
arrainarenganako
arrainenganako :
# arrai
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraj/, occidental /aˈraj/
   * Rimes: -aj
   * Etimologia: Variant de rai per pròtesi d’expressions com ara rai, encara rai.

### Interjecció

arrai
* (penedesenc) Forma alternativa de rai.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rai (2)
* Anagrames: aïrar, arria, arrià

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# arraigadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.raiˌɣa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.raiˌɡa.daˈmen.t(e)/, baix \a.raiˌɣa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De arraigado i el sufix -mente.

### Adverbi

arraigadamente
* arreladament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrai·ga·da·men·te (6)
# arrainak
## Basc
### Nom

arrainak
* absolutiu definit plural de arrain
* ergatiu definit singular de arrain
# arrainaren
## Basc
### Nom

arrainaren
* genitiu definit singular de arrain
# arrainarengan
## Basc
### Nom

arrainarengan
* inessiu definit singular de arrain
# arrebossassin
## Català
### Verb

arrebossassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebossaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsa.βəs/ balear /ə.rə.boˈsa.vəs/, /ə.rə.buˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.re.βoˈsa.βes/ valencià /a.re.boˈsa.ves/, /a.re.βoˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrebossaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrebossar.
# arrebossasses
## Català
### Verb

arrebossasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebossava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsa.βə/ balear /ə.rə.boˈsa.və/, /ə.rə.buˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.re.βoˈsa.βa/ valencià /a.re.boˈsa.va/, /a.re.βoˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrebossava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrebossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrebossar.
# arrebossassis
## Català
### Verb

arrebossassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebossats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsats/ balear /ə.rə.boˈsats/, /ə.rə.buˈsats/ Occidental: /a.re.boˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrebossats
* Participi masculí plural del verb arrebossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·bos·sats (4)
* Anagrames: barrotasses, esbrostaràs
# arrebosse
## Català
### Verb

arrebosse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrebossar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrebossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrebossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrebossar.
# arrecerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.səˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.re.seˈɾa/ valencià /a.re.seˈɾaɾ/, /a.re.seˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrecerà
   * Etimologia: Del prefix a- i recer, segle XVI.

### Verb

arrecerar trans.
* Posar-se a recer.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrecero, arrecera, arrecerem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: shelter $^{(en)}$
* Castellà: abrigar $^{(es)}$
* Francès: abriter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ce·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrencàs
## Català
### Verb

arrencàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrencàssem
## Català
### Verb

arrencàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrencàssiu
## Català
### Verb

arrencàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·càs·siu (4)
* Anagrames: cuirassaren, encuirassar
# arrencàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈka.βəw/, balear /ə.rəŋˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.reŋˈka.βew/ valencià /a.reŋˈka.vew/, /a.reŋˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrencàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ren·cà·veu (4)
* Anagrama: revacunaré
# arrencàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈka.ɾəw/, occidental /a.reŋˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrencàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrencar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrencàsseu
## Català
### Verb

arrencàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrencàssim
## Català
### Verb

arrencàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrumbis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrum.bis/, occidental /aˈrum.bis/

### Verb

arrumbis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrumbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rum·bis (3)
* Anagrames: brumaris, brumiràs
# arruixó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃo/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃo/ valencià /a.rujˈʃo/, /a.ruˈʃo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De arruixar i el sufix -ó, segle XIX.

### Nom

arruixó m. ‎(plural arruixons)
* (valencià) xàfec

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xó (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# arrumbar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rumˈbar.sə/, occidental /a.rumˈbaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

arrumbar-se
* Forma pronominal de arrumbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arrumbares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arruixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃi/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃi/ valencià /a.rujˈʃi/, /a.ruˈʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

arruixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arruixar.
# arrumbar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rumˈba/ Occidental: nord-occidental /a.rumˈba/ valencià /a.rumˈbaɾ/, /a.rumˈba/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrumbà
   * Etimologia: Del prefix a- i rumb, segle XIX.

### Verb

arrumbar trans., intr., pron. ‎(pronominal arrumbar-se)
* (transitiu) Posar una nau cap un rumb determinat.
* (intransitiu) Dirigir-se a un rumb determinat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrumbo, arrumba, arrumbem

#### Traduccions

* Anglès: bear $^{(en)}$, head $^{(en)}$
* Castellà: arrumbar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rum·bar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ascensión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.θenˈsjon/, meridional \ah.θeŋˈsjoŋ\
       Americà: alt /as.s(e)nˈsjon/, baix \ah.seŋˈsjoŋ\, austral /ah.senˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

ascensión f. ‎(plural ascensiones)
* ascensió

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cen·sión (3)
# ascensió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sən.siˈo/, balear /əs.sən.siˈo/ Occidental: /a.sen.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí ascensio, segle XII

### Nom

ascensió f. ‎(plural ascensions)
* Acció d'ascendir.
* Festa cristiana que se celebra quaranta dies després del diumenge de Pasqua, per commemorar la l'Ascensió de Jesús.

#### Traduccions

* Alemany: Aufstieg $^{(de)}$ m.
* Anglès: ascension $^{(en)}$
* Castellà: ascensión $^{(es)}$ f.
* Francès: ascension $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cen·si·ó (4)
* Anagrames: associen, sensació

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ascenso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /asˈθen.so/, meridional \ahˈθeŋ.so\
       Americà: alt /asˈsen.s(o)/, baix \ahˈseŋ.so\, austral /ahˈsen.so/
   * Rimes: -enso

### Nom

ascenso m. ‎(plural ascensos)
* ascens

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cen·so (3)
# ascensionfregatvogel
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del nesònim Ascension («illa Ascensió») i fregatvogel ‎(«fregata»).

### Nom

ascensionfregatvogel m. ‎(plural ascensionfregatvogels)
* (ornitologia) fregata de l'Ascensió (Fregata aquila)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# ascensiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.θenˈsjo.nes/, meridional \ah.θeŋˈsjo.neh\
       Americà: alt /as.senˈsjo.n(e)s/, baix \ah.seŋˈsjo.neh\, austral /ah.senˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

ascensiones f. pl.
* forma plural de ascensión
# ascensores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.θenˈso.ɾes/, meridional \ah.θeŋˈso.ɾeh\
       Americà: alt /as.senˈso.(ɾe)s/, baix \ah.seŋˈso.ɾeh\, austral /ah.senˈso.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

ascensores m. pl.
* forma plural de ascensor

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·cen·so·res (4)
# ascension
## Anglès
### Nom

ascension ‎(plural ascensions)
* ascensió

## Francès
### Nom

ascension f. ‎(plural ascensions)
* ascensió
# ascensions
## Anglès
### Nom

ascensions
* forma plural de ascension

## Francès
### Nom

ascensions f. pl.
* forma plural de ascension
# arrepentísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.səw/, occidental /a.re.penˈti.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

arrepentísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentíssiu, arrepentíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tís·seu (5)
# arrepentíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.siw/, occidental /a.re.penˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

arrepentíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentísseu, arrepentíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tís·siu (5)
# arrepentís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈtis/, occidental /a.re.penˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

arrepentís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [1] arrepentira
* [2] arrepentira

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tís (4)
* Anagrames: espertinar, prestarien, repintar-se, Serpentari
# arrepentíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.sim/, occidental /a.re.penˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

arrepentíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentíssem, arrepentírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tís·sim (5)
# arrepentíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.ɾəw/, occidental /a.re.penˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

arrepentíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrepentir-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [2] arrepentíssiu, arrepentísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tí·reu (5)
# arrepentíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.səm/, occidental /a.re.penˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

arrepentíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentíssim, arrepentírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tís·sem (5)
# arrepetella
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈte.ʎə/, occidental /a.re.peˈte.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

arrepetella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrepetellar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla (5)
# arrepentírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.ɾəm/, occidental /a.re.penˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

arrepentírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrepentir-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [2] arrepentíssim, arrepentíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tí·rem (5)
# arrepentíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.əw/, occidental /a.re.penˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrepentíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tí·eu (5)
* Anagrama: penetraríeu
# atractivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.tɾakˈti.βos\, meridional \a.tɾakˈti.βoh\
       Americà: alt /a.t͡s(a)kˈti.bos/, baix \a.tɾakˈti.βoh\, austral \a.tɾakˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

atractivos m. pl.
* forma plural de atractivo

### Nom

atractivos m. pl.
* forma plural de atractivo
# atractives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəkˈti.βəs/, balear /ə.tɾəkˈti.vəs/ Occidental: /a.tɾakˈti.βes/, /a.tɾakˈti.ves/
   * Rimes: -ives

### Adjectiu

atractives f. pl.
* Femení plural de atractiu

### Nom

atractives f. pl.
* Femení plural de atractiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·trac·ti·ves (4)
* Anagrama: veracitats
# atractivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəkˌti.βəˈmen/ balear /ə.tɾəkˌti.vəˈment/, /ə.tɾəkˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.tɾakˌti.βaˈmen/ valencià /a.tɾakˌti.vaˈment/, /a.tɾakˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De atractiu i el sufix -ment.

### Adverbi

atractivament
* D'una manera atractiva.

#### Traduccions

* Anglès: attractively $^{(en)}$
* Italià: attrattivamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·trac·ti·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atractivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.tɾakˈti.βas\, meridional \a.tɾakˈti.βah\
       Americà: alt /a.t͡s(a)kˈti.bas/, baix \a.tɾakˈti.βah\, austral \a.tɾakˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

atractivas f. pl.
* forma plural de atractiva

### Nom

atractivas f. pl.
* forma plural de atractiva
# atractivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.tɾakˈti.βo\
       Americà: alt /a.t͡s(a)kˈti.bo/, baix \a.tɾakˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

atractivo m. ‎(femení atractiva, plural masculí atractivos, plural femení atractivas)
* atractiu

### Nom

atractivo m. ‎(plural atractivos, femení atractiva)
* atractiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·trac·ti·vo (4)
# articuléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫe.səm/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

articuléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.kuˈɫa.βəw/, balear /əɾ.ti.kuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.kuˈɫa.βew/ valencià /aɾ.ti.kuˈɫa.vew/, /aɾ.ti.kuˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

articulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de articular.
# articulés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫes/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

articulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫe.səw/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

articulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articuléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫe.siw/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

articuléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫi/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

articulí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de articular.
# articulàssim
## Català
### Verb

articulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulàssiu
## Català
### Verb

articulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# atracallaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾas/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atracallaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atracallar.
# atracallaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atracallaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atracallar.
# atracallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾəw/, /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.tɾa.ka.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atracallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atracallar.
# atracallarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾa/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atracallarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atracallar.
# atracallaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atracallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atracallar.
# atracallaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾe/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atracallaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atracallar.
# atracallaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atracallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atracallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atracallar.
# atracallarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /a.tɾa.ka.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atracallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atracallar.
# assedegadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðəˌɣa.ðəˈmen/ balear /ə.sə.ðəˌɣa.ðəˈment/, /ə.sə.ðəˌɣa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.se.ðeˌɣa.ðaˈmen/ valencià /a.se.ðeˌɣa.ðaˈment/, /a.se.ðeˌɣa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De assedegat i el sufix -ment.

### Adverbi

assedegadament
* D'una manera assedegada.

#### Traduccions

* Anglès: thirstily $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·de·ga·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assedegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ðəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.se.ðeˈɣa/ valencià /a.se.ðeˈɣaɾ/, /a.se.ðeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assedegà
   * Etimologia: Del prefix a-, set i el sufix -egar.

### Verb

assedegar trans.
* Causar necessitat de beure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assedego, assedega, assedeguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: dar sed $^{(es)}$
* Francès: asoiffer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·de·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assedegara
## Català
### Verb

assedegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðə.ɣəˈɾan/, occidental /a.se.ðe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assedegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assedegar.
# assedega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈðɛ.ɣə/ balear /ə.səˈðə.ɣə/, /ə.səˈðɛ.ɣə/ Occidental: /a.seˈðe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

assedega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assedegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assedegar.
# artèries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈtɛ.ɾi.əs/, occidental /aɾˈtɛ.ɾi.es/
   * Rimes: -ɛɾies

### Nom

artèries f. pl.
* Forma plural de artèria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·tè·ri·es (4)
* Anagrames: aterries, iterares
# artèries subclàvies
## Català
### Nom

artèries subclàvies f. pl.
* Forma plural de artèria subclàvia.