OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# admeteguessen
## Català
### Verb

admeteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb admetre.
# admete
## Català
### Verb

admete
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de admetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·me·te (3)
* Anagrama: demeta
# admeteguessa
## Català
### Verb

admeteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb admetre.
# admeten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmɛ.tən/, occidental /adˈme.ten/
   * Rimes: -ɛten

### Verb

admeten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de admetre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb admetre.
    [Que ells/elles/vostès] admetin o admeten.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb admetre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·me·ten (3)
* Anagrama: atendem
# afriquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈke.səw/, occidental /a.fɾiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

afriquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# afriquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈki/, occidental /a.fɾiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

afriquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de africar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fiquirà
# afriqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾiˈkɛw/ balear /ə.fɾiˈkəw/, /ə.fɾiˈkɛw/ Occidental: /a.fɾiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afriqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de africar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb africar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb africar.
# afriquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾi.kis/, occidental /aˈfɾi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

afriquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fiquiràs
# afriquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈke.siw/, occidental /a.fɾiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

afriquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# afriqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾi.ki/, occidental /aˈfɾi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

afriqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de africar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb africar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb africar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fiquirà
# afriquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɾi.kin/, occidental /aˈfɾi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

afriquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb africar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fiquiran
# afriqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈkes/, occidental /a.fɾiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

afriqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·qués (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefiqrsu)
* Anagrama: aqüífers
# afriquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈke.səm/, occidental /a.fɾiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

afriquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# afriquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾiˈke.sim/, occidental /a.fɾiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

afriquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb africar.
# acuitéssiu
## Català
### Verb

acuitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acul
## Català
### Verb

acul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul (2)
* Anagrames: clau, Clua

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

acul
* nominatiu i acusatiu definit singular de ac
# acuitésseu
## Català
### Verb

acuitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuitéssim
## Català
### Verb

acuitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tés·sim (4)
* Anagrama: museística
# acula
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.ɫə/, occidental /aˈku.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

acula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·la (3)
* Anagrames: calau, calua, lacau
# aculaia
## Català
### Verb

aculaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acular.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acular.
# acuitéssem
## Català
### Verb

acuitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.
# acuití
## Català
### Verb

acuití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acuitar.
# afonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈna.ɾən/ balear /ə.foˈna.ɾən/, /ə.fuˈna.ɾən/ Occidental: /a.foˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

afonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afonar.
# afonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈna.ɾəs/ balear /ə.foˈna.ɾəs/, /ə.fuˈna.ɾəs/ Occidental: /a.foˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

afonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afonar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·na·res (4)
* Anagrames: afonar-se, faraones
# afonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.nəˈɾas/ balear /ə.fo.nəˈɾas/, /ə.fu.nəˈɾas/ Occidental: /a.fo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

afonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afonar.
# afonareu
## Català
### Verb

afonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afonar.
# afonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.nəˈɾan/ balear /ə.fo.nəˈɾan/, /ə.fu.nəˈɾan/ Occidental: /a.fo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afonar.
# afonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.nəˈɾi.ə/ balear /ə.fo.nəˈɾi.ə/, /ə.fu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.fo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afonar.
# afonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.nəˈɾi.ən/ balear /ə.fo.nəˈɾi.ən/, /ə.fu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.fo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afonar.
# afonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.nəˈɾa/ balear /ə.fo.nəˈɾa/, /ə.fu.nəˈɾa/ Occidental: /a.fo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

afonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·na·rà (4)
* Anagrama: faraona
# afaitàsseu
## Català
### Verb

afaitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaités
## Català
### Verb

afaités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitéssem
## Català
### Verb

afaitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitàssem
## Català
### Verb

afaitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitésseu
## Català
### Verb

afaitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitàveu
## Català
### Verb

afaitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afaitar.
# afaitàssiu
## Català
### Verb

afaitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitàssim
## Català
### Verb

afaitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# adminiculesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.ni.kuˈɫe.səs/, occidental /ad.mi.ni.kuˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

adminiculesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.niˈku.ɫi/, occidental /ad.mi.niˈku.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

adminiculi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adminicular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adminicular.
# adminicules
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.niˈku.ɫəs/, occidental /ad.mi.niˈku.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

adminicules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adminicular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adminicular.

## Francès

   * Pronúncia: /ad.mi.niˈkyl/

### Nom

adminicules m. pl.
* forma plural de adminicule
# adminiculessin
## Català
### Verb

adminiculessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculessis
## Català
### Verb

adminiculessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminicule
## Català
### Verb

adminicule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adminicular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adminicular.

## Francès

   * Pronúncia: /ad.mi.niˈkyl/

### Nom

adminicule m. ‎(plural adminicules)
* adminicle
# adminiculen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.niˈku.ɫən/, occidental /ad.mi.niˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

adminiculen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adminicular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adminicular.
# adminiculessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.ni.kuˈɫe.sən/, occidental /ad.mi.ni.kuˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

adminiculessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculeu
## Català
### Verb

adminiculeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adminicular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adminicular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adminicular.
# admisiones
## Castellà
### Nom

admisiones f. pl.
* forma plural de admisión
# admissionem
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.nɛm/

### Nom

admissiōnem
* acusatiu singular de admissiō
# admissioni
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.niː/

### Nom

admissiōnī
* datiu singular de admissiō
# admissionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

admissiōnibus
* datiu plural de admissiō
* ablatiu plural de admissiō
# admisi
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈmiː.siː/

### Verb

admīsī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de admittō
# admissio
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈmɪs.sɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de admittō.

### Nom

admissiō f. ‎(genitiu admissiōnis)
* admissió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | admissiō | admissiōnēs |
| Vocatiu | admissiō | admissiōnēs |
| Acusatiu | admissiōnem | admissiōnēs |
| Genitiu | admissiōnis | admissiōnum |
| Datiu | admissiōnī | admissiōnibus |
| Ablatiu | admissiōne | admissiōnibus |
# admission
## Anglès

   * Etimologia: De l'anglès mitjà admyssion, segle XV, del llatí admissiō, de admittere.

### Nom

admission ‎(plural admissions)
* admissió

## Francès

   * Pronúncia: /ad.miˈsjɔ̃/

### Nom

admission f. ‎(plural admissions)
* admissió
# admissione
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.nɛ/

### Nom

admissiōne
* ablatiu singular de admissiō
# admisión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.miˈsjon\, meridional \að.miˈsjoŋ\
       Americà: alt /ad.m(i)ˈsjon/, baix \að.miˈsjoŋ\, austral \að.miˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

admisión f. ‎(plural admisiones)
* admissió

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·sión (3)
# admissiones
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.neːs/

### Nom

admissiōnēs
* nominatiu plural de admissiō
* vocatiu plural de admissiō
* acusatiu plural de admissiō
# afloraran
## Català
### Verb

afloraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aflorar.
# aflorarien
## Català
### Verb

aflorarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aflorar.
# aflorareu
## Català
### Verb

aflorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aflorar.
# afloraria
## Català
### Verb

afloraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aflorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aflorar.
# afloraries
## Català
### Verb

afloraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aflorar.
# aflorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɫuˈɾa/ balear /ə.fɫoˈɾa/, /ə.fɫuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.fɫoˈɾa/ valencià /a.fɫoˈɾaɾ/, /a.fɫoˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aflorà
   * Etimologia: Del prefix a- i flor.

### Verb

aflorar intr.
* Sorgir des de baix del terra.
* Manifestar-se allò que estava ocult.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afloro, aflora, aflorem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: outcrop $^{(en)}$
* Castellà: aflorar $^{(es)}$
* Francès: affleurer $^{(fr)}$
* Italià: affiorare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flo·rar (3)
* Anagrames: alforra, alforrà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aflorara
## Català
### Verb

aflorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# afloraren
## Català
### Verb

afloraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aflorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# aflorares
## Català
### Verb

aflorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aflorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# agafaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾi.ə/, occidental /a.ɣa.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agafaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agafar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agafar.
# agafaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣa.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agafaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agafar.
# agafariven
## Català
### Verb

agafariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agafar.
# agafarives
## Català
### Verb

agafarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de agafar.
# agafarroques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈrɔ.kəs/, occidental /a.ɣa.faˈrɔ.kes/

### Nom

agafarroques m. ‎(plural invariable)
* (peixos) Forma alternativa de agafa-roques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·far·ro·ques (5)

### Vegeu també

* agafarroques. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agafares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈfa.ɾəs/, occidental /a.ɣaˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agafares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agafar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·res (4)
* Anagrama: agafar-se
# agafareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.fəˈɾɛw/ balear /ə.ɣə.fəˈɾəw/, /ə.ɣə.fəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣa.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agafareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agafar.
# agafariva
## Català
### Verb

agafariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de agafar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agafar.
# agafarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣa.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agafarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agafar.
# agafarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.fəˈɾa/, occidental /a.ɣa.faˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agafarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agafar.
# adormiriven
## Català
### Verb

adormiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Anagrama: ordinarívem
# adormirem
## Català
### Verb

adormirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·rem (4)
* Anagrames: amordirem, amordírem
# adormireu
## Català
### Verb

adormireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·reu (4)
* Anagrames: amordireu, amordíreu, iodurarem, ioduràrem
# adormiria
## Català
### Verb

adormiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adormir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Anagrama: amordiria
# adormiriva
## Català
### Verb

adormiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adormir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adormir.
# adormires
## Català
### Verb

adormires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adormir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·res (4)
* Anagrames: adormir-se, amordires
# adormiren
## Català
### Verb

adormiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adormir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·ren (4)
* Anagrames: amordiren, arredonim, ordinarem, ordinàrem
# adormirien
## Català
### Verb

adormirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·ri·en (5)
* Anagrames: amordirien, ordinaríem
# adormiries
## Català
### Verb

adormiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·ri·es (5)
* Anagrama: amordiries
# adormiran
## Català
### Verb

adormiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·ran (4)
* Anagrames: amordiran, romandria
# admitesquis
## Català
### Verb

admitesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admiteixis, admitisques, admitis, admites

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tes·quis (4)
* Anagrama: admitisques
# admitesqui
## Català
### Verb

admitesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixi, admitisca, admiti, admita
* [2] admiteixi, admitisca, admiti, admita
* [3] admiteixi, admiti, admita, admitisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tes·qui (4)
# admitesquin
## Català
### Verb

admitesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixin, admitisquen, admitin, admiten
* [2] admiteixin, admitin, admiten, admitisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tes·quin (4)
* Anagrama: admitisquen
# admiten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmi.tən/, occidental /adˈmi.ten/
   * Rimes: -iten

### Verb

admiten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de admitir.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixen, admitixen
* [2] admiteixin, admitisquen, admitesquin, admitin
* [3] admiteixin, admitesquin, admitin, admitisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimnt)
* Anagrames: admetin, mediant, mentida
# admites
## Català
### Verb

admites
* (nord-occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admiteixis, admitisques, admitesquis, admitis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tes (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimst)
* Anagrames: admetis, mediats, meditàs
# admitesc
## Català
### Verb

admitesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admiteix, admiteixo, admitisc, admitixo, admito, admit

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tesc (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimst)
* Anagrama: medicats
# aguantessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈte.sə/, occidental /a.ɣwanˈte.sa/
       Informal: /a.ɣwanˈte.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

aguantessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] aguantés, aguantàs o aguantara.
# aguantessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈte.sən/, occidental /a.ɣwanˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aguantessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Ells/elles/vostès] aguantessin, aguantessen, aguantassen, aguantassin o aguantaren.
# aguantesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈte.səs/, occidental /a.ɣwanˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aguantesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Tu] aguantessis, aguantesses, aguantasses, aguantassis o aguantares.