OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amistar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.misˈta/ Occidental: nord-occidental /a.misˈta/ valencià /a.misˈtaɾ/, /a.misˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amistà
   * Etimologia: De amistat.

### Verb

amistar trans.
* Fer amistat amb algú.
* Recuperar l'amistat dues persones.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amisto, amista, amistem

#### Traduccions

* Castellà: amistar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tar (3)
* Anagrames: amartis, marista, matisar, raïmats, tamisar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amistançàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mis.tənˈsa.βəw/, balear /ə.mis.tənˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mis.tanˈsa.βew/ valencià /a.mis.tanˈsa.vew/, /a.mis.tanˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amistançàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çà·veu (5)
# amistançàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mis.tənˈsa.βəm/, balear /ə.mis.tənˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.mis.tanˈsa.βem/ valencià /a.mis.tanˈsa.vem/, /a.mis.tanˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amistançàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çà·vem (5)
# amargueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˈɡɛ.ʒəs/ balear /ə.məɾˈɣə.ʒəs/, /ə.mərˈɣɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /a.marˈɣe.ʒes/, valencià /a.maɾˈɣe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

amargueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amarguejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amarguejar.
# amargue
## Català
### Verb

amargue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amargar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue (3)
* Anagrames: agrameu, aguarem, aguàrem
# amarguege
## Català
### Verb

amarguege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amarguejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amarguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amarguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amarguejar.
# amargotejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡu.təˈʒa.βəw/ balear /ə.məɾ.ɣo.təˈd͡ʒa.vəw/, /ə.mər.ɣu.təˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣo.teˈʒa.βew/ valencià /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒa.vew/, /a.maɾ.ɣo.teˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amargotejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amargotejar.
# amargs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmarks/, occidental /aˈmaɾks/
   * Rimes: -aɾks

### Adjectiu

amargs m. pl.
* Forma plural de amarg.

### Nom

amargs m. pl.
* dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

#### Traduccions

* Castellà: amargos $^{(es)}$ m. pl.
* Francès: confitures faites avec des amandes amères $^{(fr)}$
* Italià: confetti che banno dell'amaro $^{(it)}$
* Llatí: dulcia amaris $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·margs (2)
* Anagrames: agrams, margàs

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, Optimot
# amargotejàssiu
## Català
### Verb

amargotejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargotejar.
# amarguegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˈɡɛ.ʒən/ balear /ə.məɾˈɣə.ʒən/, /ə.mərˈɣɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /a.marˈɣe.ʒen/, valencià /a.maɾˈɣe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

amarguegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amarguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amarguejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amarguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gue·gen (4)
* Anagrama: agraneguem
# amalgamarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.məˈɾa/, occidental /a.maɫ.ɣa.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amalgamarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amalgamar.
# amalgamarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.məˈɾi.ən/, occidental /a.maɫ.ɣa.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amalgamarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amalgamar.
# amalgamariven
## Català
### Verb

amalgamariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amalgamar.
# amalgamarives
## Català
### Verb

amalgamarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amalgamar.
# amalgamaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.məˈɾas/, occidental /a.maɫ.ɣa.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amalgamaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amalgamar.
# amalgamaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫ.ɣə.məˈɾi.əs/, occidental /a.maɫ.ɣa.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amalgamaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amalgamar.
# amalgamarik
## Basc
### Nom

amalgamarik
* partitiu indefinit de amalgama
# amalgamariva
## Català
### Verb

amalgamariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amalgamar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amalgamar.
# amalgamarono
## Italià
### Verb

amalgamarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de amalgamare
# amalgamarsi
## Italià

   * Pronúncia: /a.mal.ɡaˈmar.si/

### Verb

amalgamarsi pron.
* forma pronominal de amalgamare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mal·ga·màr·si (5)
# anotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈta.βən/ balear /ə.noˈta.vən/, /ə.nuˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.noˈta.βen/ valencià /a.noˈta.ven/, /a.noˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
# anotavo
## Català
### Verb

anotavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
# anote
## Català
### Verb

anote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anotar.
# anoteguesses
## Català
### Verb

anoteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anotaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈta.βəs/ balear /ə.noˈta.vəs/, /ə.nuˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.noˈta.βes/ valencià /a.noˈta.ves/, /a.noˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

anotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
# anoteguessa
## Català
### Verb

anoteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anoteguessen
## Català
### Verb

anoteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anotava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈta.βə/ balear /ə.noˈta.və/, /ə.nuˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.noˈta.βa/ valencià /a.noˈta.va/, /a.noˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

anotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
# anotavi
## Català
### Verb

anotavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anotar.
# amordissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.sin/ balear /ə.moɾˈði.sin/, /ə.murˈði.sin/ Occidental: /a.moɾˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

amordissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dis·sin (4)
* Anagrama: adormissin
# amordit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdit/ balear /ə.moɾˈðit/, /ə.murˈðit/ Occidental: /a.moɾˈðit/
   * Rimes: -it

### Verb

amordit
* Participi masculí singular del verb amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dit (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimort)
* Anagrames: adormit, atordim
# amordits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdits/ balear /ə.moɾˈðits/, /ə.murˈðits/ Occidental: /a.moɾˈðits/
   * Rimes: -its

### Verb

amordits
* Participi masculí plural del verb amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dits (3)
* Heterograma de 8 lletres (adimorst)
* Anagrama: adormits
# amordiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdiw/ balear /ə.moɾˈðiw/, /ə.murˈðiw/ Occidental: /a.moɾˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

amordiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amordir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amordir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amordir.

#### Variants

* [2] amordigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·diu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimoru)
* Anagrames: adormiu, ioduram
# amordisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.səs/ balear /ə.moɾˈði.səs/, /ə.murˈði.səs/ Occidental: /a.moɾˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

amordisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordissis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dis·ses (4)
* Anagrames: adormisses, adormissés, moderassis
# amordíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.əw/ balear /ə.moɾˈði.əw/, /ə.murˈði.əw/ Occidental: /a.moɾˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amordíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dí·eu (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeimoru)
* Anagrama: adormíeu
# amordí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi/ balear /ə.moɾˈði/, /ə.murˈði/ Occidental: /a.moɾˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

amordí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amordir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimor)
* Anagrames: admiro, adormi, adormí, dormia, marido, morida, ordiam
# amordissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.sis/ balear /ə.moɾˈði.sis/, /ə.murˈði.sis/ Occidental: /a.moɾˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

amordissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dis·sis (4)
* Anagrama: adormissis
# amordissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.sən/ balear /ə.moɾˈði.sən/, /ə.murˈði.sən/ Occidental: /a.moɾˈði.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

amordissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amordir.

#### Variants

* amordissin

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dis·sen (4)
* Anagrames: adormissen, adornéssim, moderassin, ordenàssim
# amordíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.əm/ balear /ə.moɾˈði.əm/, /ə.murˈði.əm/ Occidental: /a.moɾˈði.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amordíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·dí·em (4)
* Anagrames: adormíem, emmarido
# amamaraino
## Basc
### Nom

amamaraino
* terminatiu definit singular de amama
# amamarenganako
## Basc
### Nom

amamarenganako
* genitiu locatiu definit singular de amama
* genitiu locatiu indefinit de amama
# amamarengana
## Basc
### Nom

amamarengana
* al·latiu definit singular de amama
* al·latiu indefinit de amama
# amamarekin
## Basc
### Nom

amamarekin
* comitatiu definit singular de amama
* comitatiu indefinit de amama
* comitatiu definit singular de amama
* comitatiu indefinit de amama
# amamaren
## Basc
### Nom

amamaren
* genitiu indefinit de amama
* genitiu definit singular de amama
* genitiu indefinit de amama
* genitiu definit singular de amama
# amamarenganantz
## Basc
### Nom

amamarenganantz
* al·latiu direccional indefinit de amama
* al·latiu direccional definit singular de amama
# amamarengandik
## Basc
### Nom

amamarengandik
* ablatiu indefinit de amama
* ablatiu definit singular de amama
# amamarantz
## Basc
### Nom

amamarantz
* al·latiu direccional definit singular de amama
# amamarengan
## Basc
### Nom

amamarengan
* inessiu definit singular de amama
* inessiu indefinit de amama
# amamarenganaino
## Basc
### Nom

amamarenganaino
* terminatiu indefinit de amama
* terminatiu definit singular de amama
# aparencen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɾɛn.sən/ balear /ə.pəˈɾən.sən/, /ə.pəˈɾɛn.sən/ Occidental: /a.paˈɾen.sen/
   * Rimes: -ɛnsen

### Verb

aparencen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aparençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aparençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aparençar.
# aparences
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɾɛn.səs/ balear /ə.pəˈɾən.səs/, /ə.pəˈɾɛn.səs/ Occidental: /a.paˈɾen.ses/
   * Rimes: -ɛnses

### Nom

aparences f. pl.
* Forma plural de aparença.

### Verb

aparences
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aparençar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aparençar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·ren·ces (4)
* Anagrames: escaparen, espencara, esperança
# aparen
## Català antic
### Verb

aparen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de aparer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aparer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aparer
# aparencesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈse.səs/, occidental /a.pa.ɾenˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aparencesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparençar.
# aparencessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈse.sin/, occidental /a.pa.ɾenˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aparencessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparençar.
# aparencessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈse.sən/, occidental /a.pa.ɾenˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aparencessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparençar.
# aparencessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈse.sis/, occidental /a.pa.ɾenˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aparencessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparençar.
# aparem
## Català antic
### Verb

aparem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de aparer
# aparence
## Català
### Verb

aparence
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparençar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aparençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aparençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aparençar.
# amatinar
## Català
### Verb

amatinar
* Forma de l'infinitiu amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·nar (4)
* Anagrames: amarantí, amarinat, imantara, imantarà, matinara, matinarà
# amatinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna.ɾən/, occidental /a.ma.tiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amatinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amatinar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# amatinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ti.nəˈɾɛw/ balear /ə.mə.ti.nəˈɾəw/, /ə.mə.ti.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.ti.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amatinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amatinar-se.
# amatinara
## Català
### Verb

amatinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.
# amatinaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ti.nəˈɾi.ə/, occidental /a.ma.ti.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amatinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amatinar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amatinar-se.
# amatinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ti.nəˈɾi.ən/, occidental /a.ma.ti.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amatinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amatinar-se.
# amatinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.tiˈna.ɾəs/, occidental /a.ma.tiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amatinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amatinar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·na·res (5)
* Anagrames: amatinar-se, atansaríem
# amatinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ti.nəˈɾan/, occidental /a.ma.ti.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amatinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·na·ran (5)
* Anagrama: amarantina
# amortires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈti.ɾəs/ balear /ə.moɾˈti.ɾəs/, /ə.murˈti.ɾəs/ Occidental: /a.moɾˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

amortires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amortir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ti·res (4)
* Anagrames: amorteris, esmortira, esmortirà
# amortiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.tiˈɾi.əs/ balear /ə.moɾ.tiˈɾi.əs/, /ə.mur.tiˈɾi.əs/ Occidental: /a.moɾ.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amortiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amortir.

### Miscel·lània

* Anagrama: esmortiria
# aniguerà
## Català
### Verb

aniguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·gue·rà (4)
* Anagrames: aguarien, eguinarà, enaiguar
# anigueriven
## Català
### Verb

anigueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anar.
# aniguereu
## Català
### Verb

aniguereu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·gue·reu (4)
* Anagrames: eguinareu, eguinàreu
# aniguessa
## Català
### Verb

aniguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.
# anigueriva
## Català
### Verb

anigueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de anar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anar.
# aniguerives
## Català
### Verb

aniguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·gue·ri·ves (5)
* Anagrama: inserigueva
# anigueré
## Català
### Verb

anigueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·gue·ré (4)
* Anagrames: eguinaré, enagríeu, negaríeu
# anigueríveu
## Català
### Verb

anigueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anar.
# antropométricos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.tɾo.poˈme.tɾi.kos/, meridional \aŋ.tɾo.poˈme.tɾi.koh\
       Americà: alt /an.t͡so.poˈme.t͡si.k(o)s/, baix \aŋ.tɾo.poˈme.tɾi.koh\, austral /an.tɾo.poˈme.tɾi.kos/
   * Rimes: -etɾikos

### Adjectiu

antropométricos m. pl.
* forma plural de antropométrico
# antroponímia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ balear /ən.tɾo.poˈni.mi.ə/, /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ Occidental: /an.tɾo.poˈni.mi.a/
   * Rimes: -imia
   * Etimologia: De antropònim i el sufix -ia.

### Nom

antroponímia f. ‎(plural antroponímies)
* Ciència que estudia els noms de persona: prenoms, cognoms, renoms.

#### Hiperònims

* onomàstica

#### Relacionats

* antropònim

#### Traduccions

* Anglès: anthroponymy $^{(en)}$
* Castellà: antroponimia $^{(es)}$ f.
* Francès: anthroponymie $^{(fr)}$ f.
* Italià: antroponimia $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·po·ní·mi·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# antropotopònim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nim/ balear /ən.tɾo.po.toˈpɔ.nim/, /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nim/ Occidental: /an.tɾo.po.toˈpɔ.nim/
   * Rimes: -ɔnim
   * Etimologia: Del prefix antropo- i topònim.

### Nom

antropotopònim m. ‎(plural antropotopònims)
* Topònim originat en un antropònim, un nom de persona.
    «Pel que fa al topònim Son Marron, des del nostre punt de vista, és evident que es tracta d’un antropotopònim, concretament un malnom, que com a tal ja es documenta el 1510. En concret, Jaume Gilabert Marron de Sineu.» (Antoni Ginard Bujosa, Andreu Ramis Puig-Gròs, Toponímia històrica i territori: Benigalip, Manresa, Llorito, Lloret, 2008, Universitat Illes Balears, p. 44, ISBN 9788498830743.)

#### Traduccions

* Anglès: anthropotoponym $^{(en)}$
* Castellà: antropotopónimo $^{(es)}$ m.
* Francès: anthropotoponyme $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·tro·po·to·pò·nim (6)
# antropométricas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.tɾo.poˈme.tɾi.kas/, meridional \aŋ.tɾo.poˈme.tɾi.kah\
       Americà: alt /an.t͡so.poˈme.t͡si.k(a)s/, baix \aŋ.tɾo.poˈme.tɾi.kah\, austral /an.tɾo.poˈme.tɾi.kas/
   * Rimes: -etɾikas

### Adjectiu

antropométricas f. pl.
* forma plural de antropométrica
# antropomórficos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.kos/, meridional \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.koh\
       Americà: alt /an.t͡so.poˈmoɾ.fi.k(o)s/, baix \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.koh\, austral /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.kos/
   * Rimes: -oɾfikos

### Adjectiu

antropomórficos m. pl.
* forma plural de antropomórfico
# antropomórficas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.kas/, meridional \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.kah\
       Americà: alt /an.t͡so.poˈmoɾ.fi.k(a)s/, baix \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.kah\, austral /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.kas/
   * Rimes: -oɾfikas

### Adjectiu

antropomórficas f. pl.
* forma plural de antropomórfica
# antropomórfica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.ka/, meridional \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.ka\
       Americà: alt /an.t͡so.poˈmoɾ.fi.k(a)/, baix \aŋ.tɾo.poˈmoɾ.fi.ka\, austral /an.tɾo.poˈmoɾ.fi.ka/
   * Rimes: -oɾfika

### Adjectiu

antropomórfica f. ‎(plural antropomórficas)
* forma femenina de antropomórfico