OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# informatitzaràs
## Català
### Verb

informatitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de informatitzar.
# informatitzassin
## Català
### Verb

informatitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# informatitzassen
## Català
### Verb

informatitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb informatitzar.
# intervertiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.ɾən/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.ɾən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.ɾen/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.ɾen/, /in.teɾ.βeɾˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

intervertiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intervertir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bər.tiˈɾɛw/ balear /in.təɾ.vəɾ.tiˈɾəw/, /in.tər.vər.tiˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βer.tiˈɾew/ valencià /in.teɾ.veɾ.tiˈɾew/, /in.teɾ.βeɾ.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

intervertireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intervertir.
# intervertires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.ɾəs/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.ɾes/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.ɾes/, /in.teɾ.βeɾˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

intervertires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intervertir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertigueu
## Català
### Verb

intervertigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti/, balear /in.təɾ.vəɾˈti/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti/ valencià /in.teɾ.veɾˈtiɾ/, /in.teɾ.βeɾˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: intervertí
   * Etimologia: Del llatí intervertere.

### Verb

intervertir trans.
* Intercanviar l’ordre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: interverteixo, interverteix, intervertim

#### Traduccions

* Anglès: interchange $^{(en)}$
* Castellà: invertir $^{(es)}$
* Francès: intervertir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ver·tir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# intervertira
## Català
### Verb

intervertira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bər.tiˈɾan/, balear /in.təɾ.vəɾ.tiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βer.tiˈɾan/ valencià /in.teɾ.veɾ.tiˈɾan/, /in.teɾ.βeɾ.tiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

intervertiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intervertir.
# inundareu
## Català
### Verb

inundareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inundar.
# inundarem
## Català
### Verb

inundarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de inundar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nun·da·rem (4)
* Anagrama: mandrineu
# inundar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.nunˈda/ Occidental: nord-occidental /i.nunˈda/ valencià /i.nunˈdaɾ/, /i.nunˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inundà
   * Etimologia: Del llatí inundare.

### Verb

inundar trans.
* Cobrir d'aigua un lloc.
* (figuradament) Omplir un lloc de gent o altres coses.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inundo, inunda, inundem

#### Sinònims

* amarar, banyar, esquitxar, humitejar, mullar, ruixar, xopar
* negar

#### Derivats

* inundable

#### Relacionats

* inundació

#### Traduccions

* Anglès: flood $^{(en)}$, inundate $^{(en)}$
* Castellà: inundar $^{(es)}$
* Francès: inonder $^{(fr)}$
* Italià: inondare $^{(it)}$
* Llatí: inundare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nun·dar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: inundar
# inundaran
## Català
### Verb

inundaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inundar.
# inundares
## Català
### Verb

inundares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inundar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inundar.
# inundaria
## Català
### Verb

inundaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de inundar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inundar.
# inundarien
## Català
### Verb

inundarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inundar.
# inundaren
## Català
### Verb

inundaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inundar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inundar.
# inundara
## Català
### Verb

inundara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inundar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inundar.
# invertíreu
## Català
### Verb

invertíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de invertir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
# invertíssem
## Català
### Verb

invertíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
# invertíssiu
## Català
### Verb

invertíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
# invest
## Català
### Verb

invest
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de investir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de investir.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vest (2)
* Heterograma de 6 lletres (einstv)
* Anagrames: envist, envits, ventis, vestin, visten

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈvɛst/ àudio (EUA)

### Verb

invest ‎(3a persona singular present invests, gerundi investing, passat i participi invested)
* invertir
* investir
# invested
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

invested
* passat i participi de invest
# invertíssim
## Català
### Verb

invertíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
# invertíveu
## Català
### Verb

invertíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de invertir.
# invertís
## Català
### Verb

invertís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ver·tís (3)
* Anagrames: investir, vitrines
# invertísseu
## Català
### Verb

invertísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invertir.
# inhibir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.niˈβi/ Occidental: nord-occidental /i.niˈβi/ valencià /i.niˈbiɾ/, /i.niˈβi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: inhibí
   * Etimologia: Del llatí inhibēre, segle XIV.

### Verb

inhibir trans., pron. ‎(pronominal inhibir-se)
* Impedir a algú que prossegueixi.
* Detenir o disminuir la intensitat d’una activitat.
* (pronominal) Eludir la intervenció en alguna qüestió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inhibeixo, inhibeix, inhibim

#### Derivats

* desinhibir
* inhibitori

#### Relacionats

* inhibició, inhibidor

#### Traduccions

* Anglès: inhibit $^{(en)}$
* Castellà: inhibir $^{(es)}$
* Francès: inhiber $^{(fr)}$
* Italià: inibire $^{(it)}$
* Llatí: inhibire $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Català antic
### Verb

inhibir
* prohibir
* inhibir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.niˈβiɾ\
       Americà: alt /i.niˈbiɾ/, baix \i.niˈβiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí inhibēre.

### Verb

inhibir trans., pron. ‎(pronominal inhibirse, present inhibo, passat inhibí, futur inhibiré)
* inhibir

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bir (3)
# inhibir-se
## Català
### Verb

inhibir-se
* Forma pronominal de inhibir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'inhibeixo, s'inhibeix, ens inhibim

### Miscel·lània

* Anagrama: inhibires
# inhibira
## Català
### Verb

inhibira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* [1] inhibís
* [2] inhibís
# inhibies
## Català
### Verb

inhibies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir
# inhibiran
## Català
### Verb

inhibiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de inhibir
# inhibigueu
## Català
### Verb

inhibigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inhibir.
# intervertí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti/, balear /in.təɾ.vəɾˈti/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti/ valencià /in.teɾ.veɾˈti/, /in.teɾ.βeɾˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

intervertí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de intervertir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de intervertir.
# intervertís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈtis/, balear /in.təɾ.vəɾˈtis/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈtis/ valencià /in.teɾ.veɾˈtis/, /in.teɾ.βeɾˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

intervertís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertixes
## Català
### Verb

intervertixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intervertir.
# intervertixo
## Català
### Verb

intervertixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intervertir.
# intervertixen
## Català
### Verb

intervertixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intervertir.
# intervertíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.səm/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.səm/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.sem/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.sem/, /in.teɾ.βeɾˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

intervertíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.ɾəw/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.ɾew/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.ɾew/, /in.teɾ.βeɾˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

intervertíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de intervertir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# intervertíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.əw/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.əw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.ew/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.ew/, /in.teɾ.βeɾˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

intervertíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intervertir.
# intervertírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bərˈti.ɾəm/, balear /in.təɾ.vəɾˈti.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βerˈti.ɾem/ valencià /in.teɾ.veɾˈti.ɾem/, /in.teɾ.βeɾˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

intervertírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de intervertir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervertir.
# inquilinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kiˈli.nas\, meridional \iŋ.kiˈli.nah\
       Americà: alt \iŋ.kiˈli.n(a)s\, baix \iŋ.kiˈli.nah\, austral \iŋ.kiˈli.nas\
   * Rimes: -inas

### Nom

inquilinas f. pl.
* forma plural de inquilina
# inquietésseu
## Català
### Verb

inquietésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
# inquietéssiu
## Català
### Verb

inquietéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
# inquieté
## Castellà

   * Pronúncia: \iŋ.kjeˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

inquieté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb inquietar
# inquietés
## Català
### Verb

inquietés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
# inquilina
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kiˈɫi.nə/, occidental /iŋ.kiˈɫi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

inquilina f. ‎(plural inquilines)
* Forma femenina de inquilí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·qui·li·na (4)
* Anagrama: aniquilin

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kiˈli.na\
       Americà: alt \iŋ.k(i)ˈli.na\, baix \iŋ.kiˈli.na\
   * Rimes: -ina

### Nom

inquilina f. ‎(plural inquilinas)
* forma femenina de inquilino
# inquietéssim
## Català
### Verb

inquietéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
# inquietí
## Català
### Verb

inquietí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inquietar.
# inquietéssem
## Català
### Verb

inquietéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquietar.
# islamitzàs
## Català
### Verb

islamitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzàsseu
## Català
### Verb

islamitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iz.ɫə.miˈd͡za.βəw/, balear /iz.ɫə.miˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡za.βew/ valencià /iz.ɫa.miˈza.vew/, /iz.ɫa.miˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

islamitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de islamitzar.
# islamitzàssem
## Català
### Verb

islamitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzàssim
## Català
### Verb

islamitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iz.ɫə.miˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡ze.sem/, valencià /iz.ɫa.miˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

islamitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iz.ɫə.miˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡ze.sew/, valencià /iz.ɫa.miˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

islamitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzàssiu
## Català
### Verb

islamitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# islamitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iz.ɫə.miˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡zes/, valencià /iz.ɫa.miˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

islamitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb islamitzar.
# intimidirebbe
## Italià
### Verb

intimidirebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de intimidire
# intimidirebbero
## Italià
### Verb

intimidirebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de intimidire
# intimidiremmo
## Italià
### Verb

intimidiremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de intimidire
# intimidirei
## Italià
### Verb

intimidirei
* primera persona singular (io) del condicional de intimidire
# intimidii
## Italià
### Verb

intimidii
* primera persona singular (io) del passat de intimidire
# intimidiranno
## Italià
### Verb

intimidiranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de intimidire
# intimidire
## Italià

   * Pronúncia: /in.ti.miˈdiː.re/
   * Etimologia: Derivat de timido.

### Verb

intimidire trans. ‎(pronominal intimidirsi)
* intimidar
* atemorir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·mi·dì·re (5)
# intimidimmo
## Italià
### Verb

intimidimmo
* primera persona plural (noi) del passat de intimidire
# intimidirai
## Italià
### Verb

intimidirai
* segona persona singular (tu) del futur de intimidire
# intimidin
## Català

   * Pronúncia: /in.tiˈmi.ðin/
   * Rimes: -idin

### Verb

intimidin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intimidar.
    [Que ells/elles/vostès] intimidin o intimiden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intimidar.
    Intimidin o intimiden [ells/elles/vostès].
# insaculéssiu
## Català
### Verb

insaculéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculés
## Català
### Verb

insaculés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·cu·lés (4)
* Anagrama: aculessin
# insaculéssim
## Català
### Verb

insaculéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.

### Miscel·lània

* Anagrama: calumniessis
# insaliv
## Català
### Verb

insaliv
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insalivar.

### Miscel·lània

* Anagrama: navilis
# insaculàveu
## Català
### Verb

insaculàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insacular.
# insaculé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sa.kuˈle/, meridional \iŋ.sa.kuˈle\
       Americà: alt /in.s(a).kuˈle/, baix \iŋ.sa.kuˈle\, austral /in.sa.kuˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

insaculé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb insacular
# insaculésseu
## Català
### Verb

insaculésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculí
## Català
### Verb

insaculí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insacular.
# insaliu
## Català
### Verb

insaliu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insalivar.
# iunxi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuːŋks.iː/

### Verb

iūnxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de iungō
# iuratum
## Llatí

   * Pronúncia: /juːˈraː.tʊm/

### Verb

iūrātum
* supí acusatiu de iūrō
# iuri
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.riː/

### Nom

iūrī
* datiu singular de iūs
# iura
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.ra/

### Nom

iūra
* nominatiu plural de iūs
* vocatiu plural de iūs
* acusatiu plural de iūs
# iuravi
## Llatí

   * Pronúncia: /juːˈraː.wiː/

### Verb

iūrāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de iūrō
# iuribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.rɪ.bʊs/

### Nom

iūribus
* datiu plural de iūs
* ablatiu plural de iūs
# iuris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.rɪs/

### Nom

iūris
* genitiu singular de iūs

#### Compostos i expressions

* iuris tantum
* iuris et de iure
# iurare
## Llatí

   * Pronúncia: /juːˈraː.rɛ/

### Verb

iūrāre
* infinitiu del present actiu de iūrō
# iure
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.rɛ/

### Nom

iūre
* ablatiu singular de iūs
# iuras
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjuː.raːs/

### Verb

iūrās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de iūrō
# jacintos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xaˈθin.tos/, meridional \haˈθiŋ.toh\
       Americà: alt /xaˈsin.t(o)s/, baix \haˈsiŋ.toh\, austral /xaˈsin.tos/
   * Rimes: -intos

### Nom

jacintos m. pl.
* forma plural de jacinto
# jack arches
## Anglès
### Nom

jack arches
* forma plural de jack arch
# jackass of all trades
## Anglès
### Nom

jackass of all trades ‎(plural jackasses of all trades)
* (col·loquial) zero a l'esquerra
* (col·loquial) fatxenda

### Vegeu també

* Obres de referència: Urban
# jaciment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.siˈmen/, balear /ʒə.siˈment/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒa.siˈmen/, valencià /d͡ʒa.siˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

jaciment m. ‎(plural jaciments)
* Conjunt, enriquiment natural de substàncies minerals o rocoses situat a l'interior o la superfície terrestre.
* Agrupació de restes prehistòriques, geològiques, arqueològiques, paleontològiques o de materials fòssils.
* On hi ha un jaciment.

#### Traduccions

* Anglès: deposit $^{(en)}$, site $^{(en)}$
* Castellà: yacimiento $^{(es)}$
* Francès: gisement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·ci·ment (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceijmnt)
* Anagrames: cimejant, injectam, mitjance

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# jacinto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xaˈθin.to/, meridional \haˈθiŋ.to\
       Americà: alt /x(a)ˈsin.to/, baix \haˈsiŋ.to\, austral /xaˈsin.to/
   * Rimes: -into
   * Etimologia: Del llatí hyacinthus, del grec antic ὑάκινθος ‎(hyákinthos).

### Nom

jacinto m. ‎(plural jacintos)
* (botànica) jacint

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·cin·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (acijnot)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre jacinto
# jack arch
## Anglès
### Nom

jack arch ‎(plural jack arches)
* (arquitectura) arc a nivell, arc de llinda, arc pla

### Vegeu també

* jack arch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# jachawalla
## Aimara

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

jachawalla
* ploramiques
# jaciments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒə.siˈmens/, occidental /d͡ʒa.siˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

jaciments m. pl.
* Forma plural de jaciment.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·ci·ments (3)
* Heterograma de 9 lletres (aceijmnst)
* Anagrames: mitjances, mitjancés
# jacas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈxa.kas/, meridional /ˈha.kah/
       Americà: alt /ˈxa.k(a)s/, baix /ˈha.kah/, austral /ˈxa.kas/
   * Rimes: -akas

### Nom

jacas f. pl.
* forma plural de jaca
# jack
## Anglès

   * Pronúncia: /dʒæk/ àudio (EUA)

### Nom

jack ‎(plural jacks)
* gat (mecànic)
* (petanca, botxes) bolig
* (cartes) valet

#### Sinònims

* (petanca, botxes) butt, cochonnet
* (cartes) knave

#### Relacionats

| Figures de la baralla francesa en anglès | | | | | |
| Figures de la baralla francesa en anglès | J jack, knave | Q queen | K king | A ace | * joker |

### Vegeu també

* jack. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# itsaspenak
## Basc
### Nom

itsaspenak
* absolutiu definit plural de itsaspen
* ergatiu definit singular de itsaspen