OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ficcionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fik.si.uˈna/ balear /fik.si.oˈna/, /fik.si.uˈna/ Occidental: nord-occidental /fik.si.oˈna/ valencià /fik.si.oˈnaɾ/, /fik.si.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ficcionà
   * Etimologia: De ficció i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

ficcionar trans.
* Fer una obra de ficció basada en fets reals.
    «Autors que, com Valor, retraten, recreen, ficcionen o narren els seus espais vitals reals tot dotant-los d’una dimensió literària, simbòlica, mítica i humana alhora.» (Josep Lozano, «Incidència de l’obra d’Enric Valor en la generació dels 70», a Valoriana, Universitat Jaume I, 1999)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ficciono, ficciona, ficcionem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Alemany: fiktionalisieren $^{(de)}$
* Anglès: fictionalize $^{(en)}$, fictionalise $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: ficcionar $^{(es)}$
* Danès: fiktionalisere $^{(da)}$
* Esperanto: fikciigi $^{(eo)}$
* Francès: fictionner $^{(fr)}$
* Hindi: कल्पना से गढ़ना $^{(hi)}$ ‎(kalpana se gadhana), कल्पित कथा $^{(hi)}$ ‎(kalpit katha), कहानी बनाना $^{(hi)}$ ‎(kahani banana), झूठ $^{(hi)}$ ‎(jhooth), झूठी कहानी $^{(hi)}$ ‎(jhoothi kahaani)
* Irlandès: ficseanaigh $^{(ga)}$
* Neerlandès: fictionaliseren $^{(nl)}$
* Noruec (bokmål): fiksjonalisere $^{(no)}$
* Urdú: غیر حقیقی $^{(ur)}$, افسانہ ترازی $^{(ur)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fic·ci·o·nar (4)
* Anagrama: carnifico

### Vegeu també

* Obres de referència: PTV, ésAdir
# colcant
## Català

   * Pronúncia: balear /koɫˈkant/, /kuɫˈkant/
   * Rimes: -ant

### Verb

colcant
* Gerundi del verb colcar.

#### Sinònims

* cavalcant

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·cant (2)
* Anagrama: clocant
# clocant
## Català
### Verb

clocant
* Gerundi del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·cant (2)
* Anagrama: colcant
# colca
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkoɫ.kə/
   * Rimes: -olka

### Verb

colca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de colcar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb colcar.

#### Sinònims

* cavalca

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ca (2)
* Anagrames: acloc $^{(revers)}$, calco, claco, cloca, clocà
# colcà
## Català

   * Pronúncia: balear /koɫˈka/, /kuɫˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: colcar

### Verb

colcà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de colcar.
    [Ell/ella/vostè] colcà o va colcar.

#### Sinònims

* cavalcà

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·cà (2)
* Anagrames: acloc $^{(revers)}$, calco, claco, cloca, clocà
# cloca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈkɫɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /ˈkɫɔ.ka/ valencià /ˈkɫɔ.ka/, /ˈkɫɔ.kɔ/
   * Rimes: -ɔka
   * Etimologia: Del llatí *clocca.

### Nom

cloca f. ‎(plural cloques)
* (central) Sinònim de campana.
    «Per a convocar el consell dels seixanta a casa de la vila, a més de la crida acostumada a so de trompeta pels carrers i llocs de costum, es tocava la cloca o campana de sant Joan, la més gran que existia.» (Eufemià Fort i Cogul, Costumari de la Selva del Camp, 1961)
* (central) Sinònim de lloca ‎(«gallina»).

#### Derivats

* clocar, cloquejar

### Verb

cloca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de clocar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca (2)
* Anagrames: acloc, calco, claco, colca, colcà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# clocà
## Català
### Verb

clocà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·cà (2)
* Anagrames: acloc, calco, claco, colca, colcà
# acloc
## Català
### Verb

acloc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cloc (2)
* Anagrames: calco, claco, cloca, clocà, colca $^{(revers)}$, colcà
# claco
## Català

   * Pronúncia: central /ˈkɫa.ku/, occidental /ˈkɫa.ko/
   * Rimes: -ako

### Verb

claco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de clacar.

#### Variants

* claque, claqui, clac

### Miscel·lània

* Síl·labes: cla·co (2)
* Anagrames: acloc, calco, cloca, clocà, colca, colcà
# calco
## Català
### Verb

calco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de calcar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb calcar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* [1] calque, calqui, calc
* [2] calqui, calque
* [3] calqui, calque

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·co (2)
* Anagrames: acloc, claco, cloca, clocà, colca, colcà

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaɫ.koː/
   * Etimologia: De calx.

### Verb

calcō ‎(1a present$^?$), calcās ‎(2a present), calcāre ‎(infinitiu), calcāvī ‎(perfet), calcātum ‎(supí)
* aixafar, trepitjar
* pressionar
# colcar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈka/ balear /koɫˈka/, /kuɫˈka/ Occidental: nord-occidental /koɫˈka/ valencià /koɫˈkaɾ/, /koɫˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: colcà
   * Etimologia: Variació de cavalcar.

### Verb

colcar intr., trans.
* (mallorquí, menorquí) cavalcar

#### Sinònims

* qualcar

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·car (2)
* Anagrama: clocar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# clocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈka/ balear /kɫoˈka/, /kɫuˈka/ Occidental: nord-occidental /kɫoˈka/ valencià /kɫoˈkaɾ/, /kɫoˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: clocà
   * Etimologia: De cloca i la desinència -ar.

### Verb

clocar intr.
* (valencià) Sinònim de cloquejar.

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Derivats

* cloquejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·car (2)
* Anagrama: colcar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# closcà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫusˈka/ balear /kɫosˈka/, /kɫusˈka/ Occidental: /kɫosˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

closcà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de closcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clos·cà (2)
* Anagrames: calcos, colcàs
# colcàs
## Català

   * Pronúncia: balear /koɫˈkas/, /kuɫˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

colcàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb colcar.
    [Jo] colcàs.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb colcar.
    [Ell/ella/vostè] colcàs.

#### Sinònims

* cavalcàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·càs (2)
* Anagrames: calcos, closca, closcà
# calcos
## Català
### Verb

calcos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb calcar.

#### Variants

* calquis, calques

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·cos (2)
* Anagrames: closca, closcà, colcàs
# colcats
## Català

   * Pronúncia: balear /koɫˈkats/, /kuɫˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

colcats
* Participi masculí plural del verb colcar.
    Colcats [ells/aquells]...; [els he...] colcat o colcats.

#### Sinònims

* cavalcats

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·cats (2)
* Anagrames: clocats, closcat
# clocats
## Català
### Verb

clocats
* Participi masculí plural del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·cats (2)
* Anagrames: closcat, colcats
# closcat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫusˈkat/ balear /kɫosˈkat/, /kɫusˈkat/ Occidental: /kɫosˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

closcat
* Participi masculí singular del verb closcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clos·cat (2)
* Anagrames: clocats, colcats
# colcat
## Català

   * Pronúncia: balear /koɫˈkat/, /kuɫˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

colcat
* Participi masculí singular del verb colcar.

#### Sinònims

* cavalcat

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·cat (2)
* Anagrama: clocat
# contrac
## Català
### Verb

contrac
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de contraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·trac (2)
* Anagrama: corcant
# corcant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kurˈkan/ balear /koɾˈkant/, /kurˈkan/ Occidental: nord-occidental /korˈkan/ valencià /koɾˈkant/, /koɾˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

corcant
* Gerundi del verb corcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·cant (2)
* Anagrama: contrac
# descendida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.sənˈdi.ðə/, balear /dəs.sənˈdi.ðə/ Occidental: /de.senˈdi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

descendida
* Participi femení singular del verb descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·da (4)
* Anagrama: decandides
# decandides
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.ðəs/, occidental /de.kanˈdi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

decandides
* Participi femení plural del verb decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·des (4)
* Anagrama: descendida
# desconsideraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.si.ðə.ɾəˈɾe/ balear /dəs.kon.si.ðə.ɾəˈɾe/, /dəs.kun.si.ðə.ɾəˈɾe/ Occidental: /des.kon.si.ðe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desconsideraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·si·de·ra·ré (6)
* Anagrames: desencordaries, reconsiderades
# reconsiderades
## Català
### Verb

reconsiderades
* Participi femení plural del verb reconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ra·des (6)
* Anagrames: desconsideraré, desencordaries
# clocat
## Català
### Verb

clocat
* Participi masculí singular del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·cat (2)
* Anagrama: colcat
# desencordaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kur.dəˈɾi.əs/ balear /də.zəŋ.koɾ.ðəˈɾi.əs/, /də.zəŋ.kur.ðəˈɾi.əs/ Occidental: /de.zeŋ.koɾ.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desencordaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desencordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cor·da·ri·es (6)
* Anagrames: desconsideraré, reconsiderades
# desencordaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kur.dəˈɾe/ balear /də.zəŋ.koɾ.ðəˈɾe/, /də.zəŋ.kur.ðəˈɾe/ Occidental: /de.zeŋ.koɾ.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desencordaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desencordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cor·da·ré (5)
* Anagrames: enderrocades, enrecordades
# enderrocades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.ðəs/ balear /ən.də.roˈka.ðəs/, /ən.də.ruˈka.ðəs/ Occidental: /en.de.roˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enderrocades
* Participi femení plural del verb enderrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·des (5)
* Anagrames: desencordaré, enrecordades
# enrecordades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.kurˈda.ðəs/ balear /ən.rə.koɾˈða.ðəs/, /ən.rə.kurˈða.ðəs/ Occidental: /en.re.koɾˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enrecordades
* Participi femení plural del verb enrecordar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·re·cor·da·des (5)
* Anagrames: desencordaré, enderrocades
# desacordessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kurˈde.sən/ balear /də.zə.koɾˈðe.sən/, /də.zə.kurˈðe.sən/ Occidental: /de.za.koɾˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desacordessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desacordar.

#### Variants

* desacordessin, desacordassin, desacordassen, desacordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cor·des·sen (5)
* Anagrama: desenroscades
# desenroscades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.rusˈka.ðəs/ balear /də.zən.rosˈka.ðəs/, /də.zən.rusˈka.ðəs/ Occidental: /de.zen.rosˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desenroscades
* Participi femení plural del verb desenroscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·ca·des (5)
* Anagrama: desacordessen
# descendiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.sən.diˈɾi.ə/, balear /dəs.sən.diˈɾi.ə/ Occidental: /de.sen.diˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

descendiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de descendir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·ri·a (5)
* Anagrama: decandiries
# decandiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kən.diˈɾi.əs/, occidental /de.kan.diˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

decandiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·ri·es (5)
* Anagrama: descendiria
# decandisquen
## Català
### Verb

decandisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decandir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb decandir.

#### Variants

* [1] decandeixin, decandesquin
* [2] decandeixin, decandesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·dis·quen (4)
* Anagrama: decandesquin
# decandesquin
## Català
### Verb

decandesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decandir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb decandir.

#### Variants

* [1] decandeixin, decandisquen
* [2] decandeixin, decandisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·des·quin (4)
* Anagrama: decandisquen
# desacordessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kurˈde.sin/ balear /də.zə.koɾˈðe.sin/, /də.zə.kurˈðe.sin/ Occidental: /de.za.koɾˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desacordessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desacordar.

#### Variants

* desacordessen, desacordassin, desacordassen, desacordaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cor·des·sin (5)
* Anagrama: desconsideràs
# desconsideràs
## Català
### Verb

desconsideràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsiderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·si·de·ràs (5)
* Anagrama: desacordessin
# decandisques
## Català
### Verb

decandisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decandir.

#### Variants

* decandeixis, decandesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·dis·ques (4)
* Anagrama: decandesquis
# decandesquis
## Català
### Verb

decandesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decandir.

#### Variants

* decandeixis, decandisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·des·quis (4)
* Anagrama: decandisques
# decandiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kən.diˈɾe/, occidental /de.kan.diˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

decandiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·ré (4)
* Anagrama: dedicaren
# dedicaren
## Català
### Verb

dedicaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dedicar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dedicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·di·ca·ren (4)
* Anagrama: decandiré
# descendira
## Català
### Verb

descendira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·ra (4)
* Anagrama: decandir-se
# descendirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.sən.diˈɾa/, balear /dəs.sən.diˈɾa/ Occidental: /de.sen.diˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

descendirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·rà (4)
* Anagrames: decandir-se, decandires
# decandir-se
## Català
### Verb

decandir-se
* Forma pronominal de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·dir·se (4)
* Anagrames: decandires, descendira, descendirà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# decandires
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.ɾəs/, occidental /de.kanˈdi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

decandires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de decandir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decandir.

#### Variants

* [2] decandissis, decandisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·res (4)
* Anagrames: decandir-se, descendira, descendirà
# descendia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.sənˈdi.ə/, balear /dəs.sənˈdi.ə/ Occidental: /de.senˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

descendia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descendir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·a (4)
* Anagrama: decandies
# decandies
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.əs/, occidental /de.kanˈdi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

decandies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·es (4)
* Anagrama: descendia
# descendixa
## Català
### Verb

descendixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descendir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descendir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cen·di·xa (4)
* Anagrama: decandixes
# decandixes
## Català
### Verb

decandixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de decandir.

#### Variants

* decandeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·xes (4)
* Anagrama: descendixa
# descordaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈda.ɾən/ balear /dəs.koɾˈða.ɾən/, /dəs.kurˈða.ɾən/ Occidental: /des.koɾˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

descordaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de descordar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* [2] descordeguessen, descordessin, descordessen, descordassin, descordassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·ren (4)
* Anagrama: desencordar

## Català antic
### Verb

descordaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de descordar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* [2] descordassen
# desencordar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kurˈda/ balear /də.zəŋ.koɾˈða/, /də.zəŋ.kurˈða/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋ.korˈða/ valencià /de.zeŋ.koɾˈðaɾ/, /de.zeŋ.koɾˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desencordà
   * Etimologia: Del prefix des- i encordar.

### Verb

desencordar trans.
* Deixar d’estar encordat, desfer l’encordada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desencordo, desencorda, desencordem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: unrope $^{(en)}$
* Castellà: desencordar $^{(es)}$
* Francès: décorder $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cor·dar (4)
* Anagrama: descordaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desencorda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəŋˈkɔr.də/ Occidental: nord-occidental /de.zeŋˈkɔr.ða/ valencià /de.zeŋˈkɔɾ.ða/, /de.zeŋˈkɔɾ.ðɔ/
   * Rimes: -ɔɾda

### Verb

desencorda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desencordar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desencordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cor·da (4)
* Anagrames: desacorden, encordades
# desencordà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kurˈda/ balear /də.zəŋ.koɾˈða/, /də.zəŋ.kurˈða/ Occidental: /de.zeŋ.koɾˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

desencordà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desencordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cor·dà (4)
* Anagrames: desacorden, encordades
# desacorden
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəˈkɔr.dən/, occidental /de.zaˈkɔɾ.ðen/

### Verb

desacorden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desacordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desacordar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desacordar.

#### Variants

* [2] desacordin
* [3] desacordin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cor·den (4)
* Anagrames: desencorda, desencordà, encordades
# encordades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kurˈda.ðəs/ balear /əŋ.koɾˈða.ðəs/, /əŋ.kurˈða.ðəs/ Occidental: /eŋ.koɾˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encordades
* Participi femení plural del verb encordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·da·des (4)
* Anagrames: desacorden, desencorda, desencordà
# descordaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kur.dəˈɾe/ balear /dəs.koɾ.ðəˈɾe/, /dəs.kur.ðəˈɾe/ Occidental: /des.koɾ.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

descordaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de descordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·ré (4)
* Anagrames: corderades, recordades

## Català antic
### Verb

descordaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de descordar
# recordades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kurˈda.ðəs/ balear /rə.koɾˈða.ðəs/, /rə.kurˈða.ðəs/ Occidental: /re.koɾˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

recordades
* Participi femení plural del verb recordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·da·des (4)
* Anagrames: corderades, descordaré
# corderades
## Català
### Verb

corderades
* Participi femení plural del verb corderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·de·ra·des (4)
* Anagrames: descordaré, recordades
# descordar-se
## Català
### Verb

descordar-se
* Forma pronominal de descordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·dar·se (4)
* Anagrama: descordares
# descordares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kurˈda.ɾəs/ balear /dəs.koɾˈða.ɾəs/, /dəs.kurˈða.ɾəs/ Occidental: /des.koɾˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

descordares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de descordar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descordar.

#### Variants

* [2] descordeguesses, descordessis, descordesses, descordassis, descordasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cor·da·res (4)
* Anagrama: descordar-se

## Català antic
### Verb

descordares
* segona persona singular (tu) del passat de descordar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de descordar

#### Variants

* [1] descordast, descordist
* [2] descordasses
# educadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.kəˈðo.ɾəs/, occidental /e.ðu.kaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

educadores f. pl.
* Forma plural de educadora.

### Nom

educadores f. pl.
* Forma plural de educadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ca·do·res (5)
* Anagrama: desacordeu

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ðu.kaˈðo.ɾes\, meridional \e.ðu.kaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /e.du.kaˈdo.(ɾe)s/, baix \e.ðu.kaˈðo.ɾeh\, austral \e.ðu.kaˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

educadores m. pl.
* forma plural de educador

### Nom

educadores m. pl.
* forma plural de educador
# desacordeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kurˈdɛw/ balear /də.zə.koɾˈðəw/, /də.zə.kurˈðɛw/ Occidental: /de.za.koɾˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desacordeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desacordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desacordar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desacordar.

#### Variants

* [1] desacordau
* [3] desacordau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·cor·deu (4)
* Anagrama: educadores