OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amonedes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈnɛ.ðəs/ balear /ə.moˈnə.ðəs/, /ə.muˈnɛ.ðəs/ Occidental: /a.moˈne.ðes/
   * Rimes: -ɛdes

### Verb

amonedes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amonedar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·des (4)
# amonedada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.ðə/ balear /ə.mo.nəˈða.ðə/, /ə.mu.nəˈða.ðə/ Occidental: /a.mo.neˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

amonedada
* Participi femení singular del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·da (5)
# amonedem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðɛm/ balear /ə.mo.nəˈðəm/, /ə.mu.nəˈðɛm/ Occidental: /a.mo.neˈðem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amonedem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amonedar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amonedar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dem (4)
# amonedaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.βəs/ balear /ə.mo.nəˈða.vəs/, /ə.mu.nəˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.mo.neˈða.βes/ valencià /a.mo.neˈða.ves/, /a.mo.neˈða.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amonedaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·ves (5)
# amonedau
## Català
### Verb

amonedau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amonedar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dau (4)
# amoneden
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈnɛ.ðən/ balear /ə.moˈnə.ðən/, /ə.muˈnɛ.ðən/ Occidental: /a.moˈne.ðen/
   * Rimes: -ɛden

### Verb

amoneden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amonedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amonedar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·den (4)
# amonedàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.βəm/ balear /ə.mo.nəˈða.vəm/, /ə.mu.nəˈða.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.mo.neˈða.βem/ valencià /a.mo.neˈða.vem/, /a.mo.neˈða.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amonedàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dà·vem (5)
# amonedàssiu
## Català
### Verb

amonedàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dàs·siu (5)
# amonedaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nə.ðəˈɾi.əs/ balear /ə.mo.nə.ðəˈɾi.əs/, /ə.mu.nə.ðəˈɾi.əs/ Occidental: /a.mo.ne.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amonedaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·ri·es (6)
# amonedésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðe.səw/ balear /ə.mo.nəˈðe.səw/, /ə.mu.nəˈðe.səw/ Occidental: /a.mo.neˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amonedésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dés·seu (5)
# amonedassis
## Català
### Verb

amonedassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·das·sis (5)
# amonedareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nə.ðəˈɾɛw/ balear /ə.mo.nə.ðəˈɾəw/, /ə.mu.nə.ðəˈɾɛw/ Occidental: /a.mo.ne.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amonedareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·reu (5)
# amonedares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.ɾəs/ balear /ə.mo.nəˈða.ɾəs/, /ə.mu.nəˈða.ɾəs/ Occidental: /a.mo.neˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amonedares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amonedar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·res (5)
# amonedant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðan/ balear /ə.mo.nəˈðant/, /ə.mu.nəˈðan/ Occidental: nord-occidental /a.mo.neˈðan/ valencià /a.mo.neˈðant/, /a.mo.neˈðan/
   * Rimes: -ant

### Verb

amonedant
* Gerundi del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dant (4)
# amonedàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.ɾəm/ balear /ə.mo.nəˈða.ɾəm/, /ə.mu.nəˈða.ɾəm/ Occidental: /a.mo.neˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amonedàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amonedar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dà·rem (5)
# amonedéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðe.siw/ balear /ə.mo.nəˈðe.siw/, /ə.mu.nəˈðe.siw/ Occidental: /a.mo.neˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amonedéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dés·siu (5)
# amonedaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nə.ðəˈɾan/ balear /ə.mo.nə.ðəˈɾan/, /ə.mu.nə.ðəˈɾan/ Occidental: /a.mo.ne.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amonedaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·ran (5)
# amonedaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈða.ɾən/ balear /ə.mo.nəˈða.ɾən/, /ə.mu.nəˈða.ɾən/ Occidental: /a.mo.neˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amonedaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amonedar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·ren (5)
# amonedarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nə.ðəˈɾɛm/ balear /ə.mo.nə.ðəˈɾəm/, /ə.mu.nə.ðəˈɾɛm/ Occidental: /a.mo.ne.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amonedarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·rem (5)
# amonedàsseu
## Català
### Verb

amonedàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dàs·seu (5)
# amonedassin
## Català
### Verb

amonedassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·das·sin (5)
# amonedesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðe.səs/ balear /ə.mo.nəˈðe.səs/, /ə.mu.nəˈðe.səs/ Occidental: /a.mo.neˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amonedesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·des·ses (5)
# amonedassen
## Català
### Verb

amonedassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·das·sen (5)
# amonedasses
## Català
### Verb

amonedasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·das·ses (5)
# amonedara
## Català
### Verb

amonedara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·da·ra (5)
# amonedéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.nəˈðe.sim/ balear /ə.mo.nəˈðe.sim/, /ə.mu.nəˈðe.sim/ Occidental: /a.mo.neˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amonedéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dés·sim (5)
# amonedàs
## Català
### Verb

amonedàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ne·dàs (4)
# amonestaríeu
## Català
### Verb

amonestaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·rí·eu (6)
# amonestarien
## Català
### Verb

amonestarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ri·en (6)
# amonestassis
## Català
### Verb

amonestassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tas·sis (5)
# amonestessin
## Català
### Verb

amonestessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tes·sin (5)
# amonesteguéssom
## Català
### Verb

amonesteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gués·som (6)
# amonestarem
## Català
### Verb

amonestarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·rem (5)
# amonestaries
## Català
### Verb

amonestaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ri·es (6)
# amonesteguesses
## Català
### Verb

amonesteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gues·ses (6)
# amonestesses
## Català
### Verb

amonestesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tes·ses (5)
# amonestades
## Català
### Verb

amonestades
* Participi femení plural del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·des (5)
# amonest
## Català
### Verb

amonest
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nest (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemnost)
# amonestessen
## Català
### Verb

amonestessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tes·sen (5)
# amonestàiem
## Català
### Verb

amonestàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·iem (5)
# amonestaràs
## Català
### Verb

amonestaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ràs (5)
# amonestos
## Català
### Verb

amonestos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tos (4)
# amonestessis
## Català
### Verb

amonestessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tes·sis (5)
# amonestàssiu
## Català
### Verb

amonestàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tàs·siu (5)
# amonestéssim
## Català
### Verb

amonestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tés·sim (5)
# amonestaríem
## Català
### Verb

amonestaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·rí·em (6)
# amonesteguessen
## Català
### Verb

amonesteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gues·sen (6)
# amonestàreu
## Català
### Verb

amonestàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amonestar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·reu (5)
# amonestàvem
## Català
### Verb

amonestàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·vem (5)
# amonestàrem
## Català
### Verb

amonestàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amonestar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·rem (5)
# amonestàveu
## Català
### Verb

amonestàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·veu (5)
# amonestant
## Català
### Verb

amonestant
* Gerundi del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tant (4)
# amonesteguessa
## Català
### Verb

amonesteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gues·sa (6)
# amonestàssim
## Català
### Verb

amonestàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tàs·sim (5)
# amonestàieu
## Català
### Verb

amonestàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·ieu (5)
# amonestéssem
## Català
### Verb

amonestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tés·sem (5)
# amonestareu
## Català
### Verb

amonestareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·reu (5)
# amonestem
## Català
### Verb

amonestem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amonestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amonestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tem (4)
# amonestares
## Català
### Verb

amonestares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amonestar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·res (5)
# amonestaies
## Català
### Verb

amonestaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ies (5)
# amonesten
## Català
### Verb

amonesten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amonestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amonestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ten (4)
# amonestam
## Català
### Verb

amonestam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tam (4)
# amonestàvom
## Català
### Verb

amonestàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tà·vom (5)
# amonestésseu
## Català
### Verb

amonestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tés·seu (5)
# amonestau
## Català
### Verb

amonestau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amonestar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tau (4)
# amonestat
## Català
### Verb

amonestat
* Participi masculí singular del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tat (4)
# amonestaran
## Català
### Verb

amonestaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ran (5)
# amonestaves
## Català
### Verb

amonestaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ves (5)
# amonestaia
## Català
### Verb

amonestaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ia (5)
# amonestaien
## Català
### Verb

amonestaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ien (5)
# amonesteu
## Català
### Verb

amonesteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amonestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amonestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·teu (4)
# amonesteguéssou
## Català
### Verb

amonesteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gués·sou (6)
# amonestàssem
## Català
### Verb

amonestàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tàs·sem (5)
# amonestavo
## Català
### Verb

amonestavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·vo (5)
# amonesteguem
## Català
### Verb

amonesteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·guem (5)
# amonestassen
## Català
### Verb

amonestassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tas·sen (5)
# amonestats
## Català
### Verb

amonestats
* Participi masculí plural del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tats (4)
# amonestasses
## Català
### Verb

amonestasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tas·ses (5)
# amonestegueu
## Català
### Verb

amonestegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·te·gueu (5)
# amonestàsseu
## Català
### Verb

amonestàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tàs·seu (5)
# amonestaré
## Català
### Verb

amonestaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amonestar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.mo.nes.taˈɾe/, meridional /a.mo.neh.taˈɾe/
       Americà: alt /a.mo.n(e)s.taˈɾe/, baix /a.mo.neh.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amonestaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb amonestar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·ta·ré (5)
# amonestassin
## Català
### Verb

amonestassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tas·sin (5)
# amonestéssiu
## Català
### Verb

amonestéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amonestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nes·tés·siu (5)
# amorejarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾɛm/ balear /ə.mo.ɾə.ʒəˈɾəm/, /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾe.ʒaˈɾem/, valencià /a.mo.ɾe.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amorejarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·rem (5)
# amorejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾəˈʒa.ɾən/ balear /ə.mo.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /ə.mu.ɾəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾeˈʒa.ɾen/, valencià /a.mo.ɾeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amorejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amorejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·ren (5)
# amoregésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾəˈʒe.səw/ balear /ə.mo.ɾəˈʒe.səw/, /ə.mu.ɾəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾeˈʒe.sew/, valencià /a.mo.ɾeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amoregésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·gés·seu (5)
# amorejàsseu
## Català
### Verb

amorejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·jàs·seu (5)
# amorege
## Català
### Verb

amorege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amorejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amorejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amorejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ge (4)
# amorejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾan/ balear /ə.mo.ɾə.ʒəˈɾan/, /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾe.ʒaˈɾan/, valencià /a.mo.ɾe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amorejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·ran (5)
# amorejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾɛw/ balear /ə.mo.ɾə.ʒəˈɾəw/, /ə.mu.ɾə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾe.ʒaˈɾew/, valencià /a.mo.ɾe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amorejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·reu (5)
# amorejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾəˈʒa.ðə/ balear /ə.mo.ɾəˈd͡ʒa.ðə/, /ə.mu.ɾəˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾeˈʒa.ða/, valencià /a.mo.ɾeˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

amorejada
* Participi femení singular del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·da (5)
# amorejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾəˈʒa.βəw/ balear /ə.mo.ɾəˈd͡ʒa.vəw/, /ə.mu.ɾəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ɾeˈʒa.βew/ valencià /a.mo.ɾeˈd͡ʒa.vew/, /a.mo.ɾeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amorejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·jà·veu (5)
# amorejara
## Català
### Verb

amorejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amorejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·ja·ra (5)