OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# sansa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsan.sə/, occidental /ˈsan.sa/
   * Rimes: -ansa
   * Etimologia: Del llatí sampsa, segle XVI.

### Nom

sansa f. ‎(plural sanses)
* Pinyolada.
* Instrument idiòfon pinçat de taula, constituït per una caixa sobre la qual estan fixades unes llengüetes que es pincen amb els dits polzes de totes dues mans.

#### Notes

La sansa és probablement d'origen africà.

#### Traduccions

* Anglès: kalimba $^{(en)}$, kilembe $^{(en)}$, likembe $^{(en)}$, mbila $^{(en)}$, mbira $^{(en)}$, sansa $^{(en)}$, sanze $^{(en)}$, thumb piano $^{(en)}$, timbrh $^{(en)}$, zanza $^{(en)}$
* Castellà: zanza $^{(es)}$
* Francès: kisanzi $^{(fr)}$, koté $^{(fr)}$, mbira $^{(fr)}$, piano à pouces $^{(fr)}$, sansa $^{(fr)}$, sanza $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·sa (2)
* Anagrama: sanàs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* sansa. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, Optimot

## Anglès
### Nom

sansa
* sansa

#### Sinònims

* kalimba
* kilembe
* likembe
* mbila
* mbira
* sanze
* thumb piano
* timbrh
* zanza

## Francès
### Nom

sansa f. ‎(plural sansas)
* sansa

#### Sinònims

* kisanzi
* koté
* mbira
* piano à pouces
* sanza

### Vegeu també

* sansa. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# santa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsan.tə/, occidental /ˈsan.ta/
   * Rimes: -anta
   * Pronúncia: (clític àton) balear /səntə/, valencià /senta/

### Adjectiu

santa f. ‎(plural santes)
* Forma femenina de sant.

### Nom

santa f. ‎(plural santes)
* Forma femenina de sant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·ta (2)
* Anagrames: anats, ansat, atans, sanat

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsan.ta/, meridional \ˈsaŋ.ta\
       Americà: alt /ˈsan.t(a)/, baix \ˈsaŋ.ta\, austral /ˈsan.ta/
   * Rimes: -anta
   * Pronúncia: (proclític de tractament, àton)
       Peninsular: septentrional /san.ta/, meridional \saŋ.ta\
       Americà: alt /san.t(a)/, baix \saŋ.ta\, austral /san.ta/

### Adjectiu

santa f. ‎(plural santas)
* forma femenina de santo

### Nom

santa f. ‎(plural santas)
* forma femenina de santo

## Italià

   * Pronúncia: /ˈsan.ta/

### Adjectiu

santa f. ‎(plural sante)
* forma femenina de santo
# sanseacabó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \san.se.a.kaˈβo\, meridional \saŋ.se.a.kaˈβo\
       Americà: alt /san.se.a.k(a)ˈbo/, baix \saŋ.se.a.kaˈβo\, austral \san.se.a.kaˈβo\
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De san, se i acabó.

### Interjecció

sanseacabó
* Expressió que finalitza una discussió, tururut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·se·a·ca·bó (5)
# sant baró
## Català
### Nom

sant baró m. ‎(plural sants barons)
* Home bo, sense maldat.

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# sant i senya
## Català

   * Etimologia: Calc del castellà santo y seña, originalment el nom d’un sant i un altre mot que formaven conjuntament una clau coordinada amb la contrasenya.

### Nom

sant i senya m. ‎(plural sants i senyes)
* (militar) Mots en clau que permeten identificar persones desconegudes mitjançant la resposta de la contrasenya.

#### Traduccions

* Anglès: watchword $^{(en)}$
* Castellà: santo y seña $^{(es)}$ m.
* Francès: mot d'ordre $^{(fr)}$ m.
* Italià: parola d'ordine $^{(it)}$ f.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DSFF
# santabàrbara
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌsan.təˈβar.bə.ɾə/, occidental /ˌsan.taˈbaɾ.ba.ɾa/
   * Etimologia: De santa i Bàrbara, la patrona dels artillers, de qui se'n solia col·locar una imatge a l'indret en qüestió.

### Nom

santabàrbara f. ‎(plural santabàrbares)
* (nàutica) Compartiment d'una nau on es guarden la pólvora i les municions d'artilleria.
* Cambra superior des d'on s'accedeix a la santabàrbara.

#### Traduccions

* Castellà: santabárbara $^{(es)}$
* Francès: sainte-barbe $^{(fr)}$
* Gallec: santabárbara $^{(gl)}$
* Italià: santabarbara $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·ta·bàr·ba·ra (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# sansas
## Francès
### Nom

sansas f. pl.
* forma plural de sansa
# representant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.pɾə.zənˈtan/ balear /rə.pɾə.zənˈtant/, /rə.pɾə.zənˈtan/ Occidental: nord-occidental /re.pɾe.zenˈtan/ valencià /re.pɾe.zenˈtant/, /re.pɾe.zenˈtan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De representar i el sufix -ant, segle XVII.

### Adjectiu

representant inv. ‎(plural representants)
* Que representa.

#### Traduccions

* Anglès: representative $^{(en)}$
* Castellà: representante $^{(es)}$
* Coreà: 전형적인 $^{(ko)}$ ‎(jeonhyeongjeogin)
* Finès: edustava $^{(fi)}$
* Francès: représentant $^{(fr)}$, représentatif $^{(fr)}$
* Gallec: representativo $^{(gl)}$
* Gal·lès: cyhoeddus $^{(cy)}$
* Hebreu: מייצג‎ $^{(he)}$
* Italià: reppresentativo $^{(it)}$
* Llatí: succedaneus $^{(la)}$
* Neerlandès: representatief $^{(nl)}$
* Noruec: representativ $^{(no)}$
* Polonès: reprezentatywny $^{(pl)}$
* Portuguès: representativo $^{(pt)}$
* Romanès: reprezentativ $^{(ro)}$
* Rus: показа́тельный $^{(ru)}$ ‎(pokazàtelni)

### Nom

representant m. f. ‎(plural representants)
* Una persona que en representa una altra o unes altres.

### Verb

representant
* Gerundi del verb representar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pre·sen·tant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# representaies
## Català
### Verb

representaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de representar.
# representam
## Català
### Verb

representam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de representar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pre·sen·tam (4)
* Anagrames: emprestaren, presentarem, presentàrem
# representaien
## Català
### Verb

representaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de representar.
# representaia
## Català
### Verb

representaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de representar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de representar.
# representació
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pɾə.zən.tə.siˈo/, occidental /re.pɾe.zen.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí repraesentatio, segle XIV.

### Nom

representació f. ‎(plural representacions)
* Grup de persones que assisteixen a una cita en nom d'una altra persona o d'una entitat.
* Interpretar els actors una obra teatral davant d'un públic.
* Expressió, mitjançant símbols, d'una realitat.

#### Sinònims

* delegació
* funció, interpretació, actuació
* imatge

#### Traduccions

* Anglès: representation $^{(en)}$
* Castellà: representación $^{(es)}$
* Francès: représentation $^{(fr)}$
* Italià: rappresentazzione $^{(it)}$
* Anglès: performance $^{(en)}$
* Castellà: representación $^{(es)}$
* Francès: représentation $^{(fr)}$
* Italià: rappresentazzione $^{(it)}$
* Anglès: depiction $^{(en)}$
* Castellà: representación $^{(es)}$
* Francès: représentation $^{(fr)}$
* Italià: raffigurazione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pre·sen·ta·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# representación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.pɾe.sen.taˈθjon/, meridional \re.pɾe.seŋ.taˈθjoŋ\
       Americà: alt /re.pɾe.sen.t(a)ˈsjon/, baix \re.pɾe.seŋ.taˈsjoŋ\, austral /re.pɾe.sen.taˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

representación f. ‎(plural representaciones)
* representació

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pre·sen·ta·ción (5)
# sargo
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈsaɾ.ɣo\
   * Rimes: -aɾɡo

### Nom

sargo m. ‎(plural sargos)
* (peixos) sarg

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·go (2)

### Vegeu també

* sargo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# sargixen
## Català
### Verb

sargixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de sargir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·gi·xen (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginrsx)
* Anagrames: xeringàs, xingares
# sargo breado
## Castellà
### Nom

sargo breado m. ‎(plural sargos breados)
* burra

### Vegeu també

* sargo breado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# sargixo
## Català
### Verb

sargixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sargir.
# sargo burdo
## Castellà
### Nom

sargo burdo m. ‎(plural sargos burdos)
* variada

### Vegeu també

* sargo burdo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# sargixes
## Català
### Verb

sargixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de sargir.
# sargix
## Català
### Verb

sargix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sargir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sargir.
# sargit
## Català

   * Pronúncia: oriental /sərˈʒit/, occidental /saɾˈd͡ʒit/
   * Rimes: -it

### Verb

sargit
* Participi masculí singular del verb sargir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·git (2)
* Heterograma de 6 lletres (agirst)
* Anagrames: agrits, girats, gratis, trigàs
# sargiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sərˈʒiw/, occidental /saɾˈd͡ʒiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

sargiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sargir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sargir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sargir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·giu (2)
* Heterograma de 6 lletres (agirsu)
* Anagrames: argüís, guarís, guisar, raguis
# retxos
## Català
### Nom

retxos m. pl.
* Forma plural de retx.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ret·xos (2)
* Heterograma de 6 lletres (eorstx)
* Anagrama: torxes
# retéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.səm/, occidental /reˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

retéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Nosaltres] retéssim, retéssem o retérem.
# retérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.ɾəm/, occidental /reˈte.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

retérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de retre.
    [Nosaltres] retérem o vam/vàrem retre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    Forma valenciana: [nosaltres] retéssim, retéssem o retérem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·té·rem (3)
* Anagrames: remetre, tremeré
# retésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.səw/, occidental /reˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

retésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Vosaltres/vós] retéssiu, retésseu o retéreu.
# retéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.siw/, occidental /reˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

retéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Vosaltres/vós] retéssiu, retésseu o retéreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tés·siu (3)
* Anagrames: tirésseu, triésseu
# retéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.ɾəw/, occidental /reˈte.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

retéreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de retre.
    [Vosaltres/vós] retéreu o vau/vàreu retre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] retéssiu, retésseu o retéreu.
# retéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈte.sim/, occidental /reˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

retéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Nosaltres] retéssim, retéssem o retérem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tés·sim (3)
* Anagrames: estremís, tiréssem, triéssem
# sabés
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβes/, occidental /saˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

sabés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    [Jo] sabés o sabera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    [Ell/ella/vostè] sabés o sabera.

#### Sinònims

* sapigués, sabessa, sabiegués, sabessi, sabiera, sapiera, sabiguera, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bés (2)
* Anagrames: bases, Bases, basés, besàs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \saˈβes\, meridional \saˈβeh\
       Americà: alt /s(a)ˈbes/, baix \saˈβeh\, austral \saˈβes\
   * Rimes: -es

### Verb

sabés
* (voseo) segona persona del singular (vos) del present d’indicatiu del verb saber

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bés (2)
* Anagrames: bases, basés, besas, besás
# sabéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβe.sim/, occidental /saˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

sabéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    [Nosaltres] sabéssim, sabéssem o sabérem.

#### Sinònims

* sapiguéssim, sapiguéssem, sapiguéssom, sabiérem, sapiérem, sabiguérem, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bés·sim (3)
* Anagrames: baséssim, besàssim, bisàssem
# sabéveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /saˈbe.vu/, nord-occidental /saˈβe.βɛw/

### Verb

sabéveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de saber.
    Form col·loquial nord-occidental i algueresa per [vosaltres/vós] sabíeu.

#### Variants

* sabíveu, sabívou, sabévou.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bé·veu (3)
* Anagrama: besàveu
# sabé
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβe/, occidental /saˈbe/
   * Rimes: -e
   * Homòfon: saber ‎(nord-occidental)

### Verb

sabé
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de saber.
    [Ell/ella/vostè] sabé o va saber.

#### Sinònims

* sapiec, sapigué, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bé (2)
* Anagrames: base, besa, besà
# sabérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβe.ɾəm/, occidental /saˈβe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

sabérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de saber.
    [Nosaltres] sabérem o vam/vàrem saber.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    Forma valenciana: [nosaltres] sabéssim, sabéssem o sabérem.

#### Sinònims

* [1]: sapieren, sapiguérem, formes col·loquials.
* [2]: sabiérem, sapiérem, sabiguérem, formes col·loquials valencianes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bé·rem (3)
* Anagrames: besarem, besàrem
# sabéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβe.səm/, occidental /saˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

sabéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    [Nosaltres] sabéssim, sabéssem o sabérem.

#### Sinònims

* sapiguéssim, sapiguéssem, sapiguéssom, sabiérem, sapiérem, sabiguérem, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bés·sem (3)
* Anagrames: baséssem, besàssem
# sabévem
## Català

   * Pronúncia: alguerès /saˈbe.van/, nord-occidental /saˈβe.βɛm/

### Verb

sabévem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de saber.
    Forma col·loquial nord-occidental i algueresa per [nosaltres] sabíem.

#### Sinònims

* sabívem, sabívom, sabévom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bé·vem (3)
* Anagrama: besàvem
# retornàveu
## Català
### Verb

retornàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de retornar.

### Miscel·lània

* Anagrama: retronàveu
# retornésseu
## Català
### Verb

retornésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nés·seu (4)
* Anagrama: retronésseu
# retornéssim
## Català
### Verb

retornéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nés·sim (4)
* Anagrama: retronéssim
# retornàssiu
## Català
### Verb

retornàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nàs·siu (4)
* Anagrames: retronàssiu, tonsuraries
# retornéssiu
## Català
### Verb

retornéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nés·siu (4)
* Anagrama: retronéssiu
# retorné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.toɾˈne/
       Americà: alt /re.t(o)ɾˈne/, baix /re.toɾˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

retorné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb retornar
# retornés
## Català
### Verb

retornés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nés (3)
* Anagrames: retrones, retronés, troneres
# retornéssem
## Català
### Verb

retornéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·nés·sem (4)
* Anagrama: retronéssem
# reveívou
## Català
### Verb

reveívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reveure.
# reveíveu
## Català
### Verb

reveíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reveure.
# reveuríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəwˈɾi.əw/, balear /rə.vəwˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /re.βewˈɾi.ew/ valencià /re.vewˈɾi.ew/, /re.βewˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

reveuríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de reveure.
# reveuríveu
## Català
### Verb

reveuríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de reveure.
# samarioak
## Basc
### Nom

samarioak
* ergatiu definit singular de samario
# samarioaren
## Basc
### Nom

samarioaren
* genitiu definit singular de samario
# samaries
## Català
### Verb

samaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de samar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ma·ri·es (4)
* Anagrames: aïràssem, amaressi, messaria
# samarioa
## Basc
### Nom

samarioa
* absolutiu definit singular de samario
# samarioarekin
## Basc
### Nom

samarioarekin
* comitatiu definit singular de samario
# samarioarengatik
## Basc
### Nom

samarioarengatik
* causal definit singular de samario
# samarioarentzat
## Basc
### Nom

samarioarentzat
* benefactiu definit singular de samario
# samarioari
## Basc
### Nom

samarioari
* datiu definit singular de samario
# samarii
## Llatí

   * Pronúncia: /saˈma.rɪ.iː/

### Nom

samariī
* genitiu singular de samarium
# rimboccammo
## Italià
### Verb

rimboccammo
* primera persona plural (noi) del passat de rimboccare
# rimastisi
## Italià
### Verb

rimastisi
* participi passat masculí plural de rimanersi
# rimboccare
## Italià

   * Pronúncia: /rim.bokˈkaː.re/
   * Etimologia: Del prefix ri- i imboccare.

### Verb

rimboccare
* doblegar
* arromangar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: rim·boc·cà·re (4)
# rimbocca
## Italià
### Verb

rimbocca
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de rimboccare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de rimboccare
# rimboccai
## Italià
### Verb

rimboccai
* primera persona singular (io) del passat de rimboccare
# rimboccando
## Italià
### Verb

rimboccando
* gerundi de rimboccare
# rimboccano
## Italià
### Verb

rimboccano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de rimboccare
# rimboccante
## Italià
### Verb

rimboccante
* participi present de rimboccare
# rimasto
## Italià
### Verb

rimasto m. ‎(femení rimasta, plural masculí rimasti, plural femení rimaste)
* participi passat masculí singular de rimanere
# rimastosi
## Italià
### Verb

rimastosi m. ‎(femení rimastasi, plural masculí rimastisi, plural femení rimastesi)
* participi passat masculí singular de rimanersi
# segui
## Català

   * Pronúncia: (seure) /ˈsɛ.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi
   * Pronúncia: (segar) /ˈse.ɣi/
   * Rimes: -eɡi

### Verb

segui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb seure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb seure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb seure.

### Verb

segui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de segar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb segar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb segar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb segar.

#### Variants

* [1] sego, segue, seg
* [2,3] segue, sego
* [4] segue

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gui (2)
* Anagrames: guies, guiés
# segueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈɣɛw/ balear /səˈɣəw/, /səˈɣɛw/ Occidental: /seˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

segueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de segar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb segar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb segar.

#### Variants

* [1] segau
* [2] seguegueu
* [3] segau

### Verb

segueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb seure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gueu (2)
* Anagrama: eugues

## Català antic
### Verb

segueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de seure
# seguia
## Català
### Verb

seguia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gui·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegisu)
* Anagrames: aguise, aigues, aigües, Aigües
# seguets
## Català antic
### Verb

seguets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de seure
# seguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɣe.səs/, occidental /seˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

seguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb seure.

### Verb

seguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb segar.

#### Variants

* segueguesses, seguessis, segassis, segasses, segares

## Català antic
### Verb

seguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de seure
# rostiriven
## Català
### Verb

rostiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·ri·ven (4)
* Anagrama: sortiriven
# rostiriva
## Català
### Verb

rostiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de rostir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·ri·va (4)
* Anagrama: sortiriva
# rostiríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tiˈɾi.əm/ balear /ros.tiˈɾi.əm/, /rus.tiˈɾi.əm/ Occidental: /ros.tiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

rostiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·rí·em (4)
* Anagrama: sortiríem
# rostirives
## Català
### Verb

rostirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·ri·ves (4)
* Anagrama: sortirives
# rostiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tiˈɾas/ balear /ros.tiˈɾas/, /rus.tiˈɾas/ Occidental: /ros.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

rostiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·ràs (3)
* Anagrames: artrosis, assortir, sortiràs
# rostirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tiˈɾa/ balear /ros.tiˈɾa/, /rus.tiˈɾa/ Occidental: /ros.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

rostirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·rà (3)
* Anagrames: artrosi, sortira, sortirà