OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# batiaràs
## Català
### Verb

batiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·ràs (4)
* Anagrames: abaratís, abastira, abastirà, abatiràs, bastaria
# batiaria
## Català
### Verb

batiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de batiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·ri·a (5)
* Anagrama: abatiria
# batiàvem
## Català
### Verb

batiàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·à·vem (4)
* Anagrama: abatívem
# batiarem
## Català
### Verb

batiarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·rem (4)
* Anagrames: abatirem, abatírem, abatríem
# batiàsseu
## Català
### Verb

batiàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·às·seu (4)
* Anagrama: abatéssiu
# batiats
## Català
### Verb

batiats
* Participi masculí plural del verb batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·ats (3)
* Anagrames: abastit, abatits, Batista
# batiades
## Català
### Verb

batiades
* Participi femení plural del verb batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·des (4)
* Anagrama: abatides
# batiaríveu
## Català
### Verb

batiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·rí·veu (5)
* Anagrama: abatiríveu
# batiarívem
## Català
### Verb

batiarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·a·rí·vem (5)
* Anagrama: abatirívem
# batiàssem
## Català
### Verb

batiàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·às·sem (4)
* Anagrama: abatéssim
# batià
## Català
### Verb

batià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·à (3)
* Anagrames: abati, abatí
# batiàveu
## Català
### Verb

batiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de batiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ti·à·veu (4)
* Anagrama: abatíveu
# prole
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɾɔ.ɫə/, occidental /ˈpɾɔ.ɫe/
   * Etimologia: Del llatí prōles ‎(«descendència»), segle XV.

### Nom

prole f. ‎(plural proles)
* progenitura

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·le (2)
* Anagrames: perol, plore

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpɾo.le/
   * Rimes: -ole
   * Etimologia: Del llatí prōles ‎(«descendència»).

### Nom

prole f. ‎(plural proles)
* prole, progenitura

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·le (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈproː.lɛ/

### Nom

prōle
* ablatiu singular de prōlēs
# metjàssiu
## Català
### Verb

metjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jàs·siu (3)
* Anagrama: tuejàssim
# metgésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒe.səw/, occidental /meˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

metgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·gés·seu (3)
* Anagrama: tuegéssem
# metjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈd͡ʒa.βəw/, balear /məˈd͡ʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /meˈd͡ʒa.βew/ valencià /meˈd͡ʒa.vew/, /meˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

metjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jà·veu (3)
* Anagrama: tuejàvem
# metjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾan/, occidental /me.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

metjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·ran (3)
* Anagrames: armejant, mantejar, marejant, natjarem, natjàrem
# metgí
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒi/, occidental /meˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

metgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·gí (2)
* Anagrama: gitem
# metjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /meˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

metjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de metjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·res (3)
* Anagrames: mestreja, mestrejà
# metgi
## Català

   * Pronúncia: /ˈme.d͡ʒi/

### Verb

metgi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de metjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb metjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb metjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·gi (2)
* Anagrama: gitem
# metjarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾa/, occidental /me.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

metjarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·rà (3)
* Anagrames: armejat, marejat
# metjàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒa.ɾəw/, occidental /meˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

metjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de metjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jà·reu (3)
* Anagrames: tuejarem, tuejàrem
# metjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /mə.d͡ʒəˈɾəw/, /mə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /me.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

metjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·reu (3)
* Anagrames: tuejarem, tuejàrem
# metgeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈd͡ʒɛw/ balear /məˈd͡ʒəw/, /məˈd͡ʒɛw/ Occidental: /meˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

metgeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de metjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb metjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·geu (2)
* Anagrama: tuegem
# metjau
## Català
### Verb

metjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de metjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jau (2)
* Heterograma de 6 lletres (aejmtu)
* Anagrames: jaumet, tuejam
# metgis
## Català

   * Pronúncia: /ˈme.d͡ʒis/

### Verb

metgis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·gis (2)
* Heterograma de 6 lletres (egimst)
* Anagrama: mitges
# metjaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾas/, occidental /me.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

metjaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·ràs (3)
* Anagrames: armejats, marejats
# metjara
## Català
### Verb

metjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·ra (3)
* Anagrames: armejat, marejat
# metjaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾi.əw/, occidental /me.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

metjaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·rí·eu (4)
* Anagrama: tuejaríem
# metjàsseu
## Català
### Verb

metjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jàs·seu (3)
* Anagrama: tuejàssem
# metgéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒe.siw/, occidental /meˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

metgéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·gés·siu (3)
* Anagrama: tuegéssim
# metjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈd͡ʒa.βən/, balear /məˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /meˈd͡ʒa.βen/ valencià /meˈd͡ʒa.ven/, /meˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

metjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de metjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·ja·ven (3)
* Anagrama: ventejam
# midareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ðəˈɾɛw/ balear /mi.ðəˈɾəw/, /mi.ðəˈɾɛw/ Occidental: /mi.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

midareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimru)
* Anagrames: admireu, duràiem, marideu
# midaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ðəˈɾi.əm/, occidental /mi.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

midaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·rí·em (4)
* Anagrames: emmaridi, emmaridí
# midassin
## Català
### Verb

midassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·das·sin (3)
* Anagrama: dinàssim
# midarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ðəˈɾɛm/ balear /mi.ðəˈɾəm/, /mi.ðəˈɾɛm/ Occidental: /mi.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

midarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·rem (3)
* Anagrames: admirem, maridem
# midàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈða.ɾəm/, occidental /miˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

midàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de midar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dà·rem (3)
* Anagrames: admirem, maridem
# midàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈða.ɾəw/, occidental /miˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

midàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de midar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dà·reu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimru)
* Anagrames: admireu, duràiem, marideu
# midassen
## Català
### Verb

midassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·das·sen (3)
* Anagrames: desànims, dinàssem, nedàssim
# midarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ðəˈɾi.ən/, occidental /mi.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

midarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·ri·en (4)
* Anagrames: dinaríem, endimari
# midava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /miˈða.βə/, balear /miˈða.və/ Occidental: nord-occidental /miˈða.βa/ valencià /miˈða.va/, /miˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

midava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de midar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·va (3)
* Anagrama: adívam
# midaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ðəˈɾas/, occidental /mi.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

midaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·ràs (3)
* Anagrames: admiràs, maridàs
# miden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmi.ðən/, occidental /ˈmi.ðen/
   * Rimes: -iden

### Verb

miden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de midar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb midar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·den (2)
* Anagrama: dinem
# midà
## Català

   * Pronúncia: /miˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

midà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·dà (2)
* Anagrama: amid
# midara
## Català
### Verb

midara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·ra (3)
* Anagrames: admira, admirà, amidar, marida, maridà, mirada
# midarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ðəˈɾa/, occidental /mi.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

midarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de midar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·da·rà (3)
* Anagrames: admira, admirà, amidar, marida, maridà, mirada
# assentassis
## Català
### Verb

assentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tas·sis (4)
* Anagrama: assestassin
# assentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.səm/, occidental /a.senˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tés·sem (4)
* Anagrama: esmentasses
# assentesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.səs/, occidental /a.senˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tes·ses (4)
* Anagrama: assestessen
# assent
## Català
### Verb

assent
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sent (2)
* Anagrames: santes, senats, sensat, tensàs

## Català antic
### Verb

assent
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de assentar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de assentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de assentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de assentar
# assentéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.siw/, occidental /a.senˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tés·siu (4)
* Anagrama: assentísseu
# assentares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈta.ɾəs/, occidental /a.senˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·res (4)
* Anagrames: assentar-se, asserenats, assestaren, enartasses

## Català antic
### Verb

assentares
* segona persona singular (tu) del passat de assentar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈta.ðə/, occidental /a.senˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

assentada
* Participi femení singular del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·da (4)
* Anagrama: atansades
# assentés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈtes/, occidental /a.senˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

assentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tés (3)
* Anagrames: assesten, estassen, sensates, tesassen
# assentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sən.təˈɾɛw/ balear /ə.sən.təˈɾəw/, /ə.sən.təˈɾɛw/ Occidental: /a.sen.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·reu (4)
* Anagrama: enartàsseu

## Català antic
### Verb

assentareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de assentar
# assentéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.sim/, occidental /a.senˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tés·sim (4)
* Anagrames: assentíssem, esmentassis
# assentasses
## Català
### Verb

assentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tas·ses (4)
* Anagrama: assestassen

## Català antic
### Verb

assentasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.təˈɾas/, occidental /a.sen.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assentaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ràs (4)
* Anagrama: assestaran

## Català antic
### Verb

assentaràs
* segona persona singular (tu) del futur de assentar
# assentaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈta.ɾən/, occidental /a.senˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ren (4)
* Anagrames: asserenant, enartassen

## Català antic
### Verb

assentaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de assentar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.təˈɾa/, occidental /a.sen.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·rà (4)
* Anagrama: atansares

## Català antic
### Verb

assentarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de assentar
# assentara
## Català
### Verb

assentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ra (4)
* Anagrama: atansares

## Català antic
### Verb

assentara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.sin/, occidental /a.senˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tes·sin (4)
* Anagrama: assentissen
# assentàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈta.ɾəw/, occidental /a.senˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tà·reu (4)
* Anagrama: enartàsseu

## Català antic
### Verb

assentàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de assentar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de assentar
# assentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sənˈta.βə/, balear /ə.sənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.senˈta.βa/ valencià /a.senˈta.va/, /a.senˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·va (4)
* Anagrama: atansaves

## Català antic
### Verb

assentava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de assentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de assentar
# assentes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsen.təs/, occidental /aˈsen.tes/
   * Rimes: -entes

### Verb

assentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tes (3)
* Anagrames: assesten, estassen, sensates, tesassen

## Català antic
### Verb

assentes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de assentar
# assentaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.təˈɾe/, occidental /a.sen.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ré (4)
* Anagrames: artesanes, asserenat

## Català antic
### Verb

assentaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de assentar
# assentem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sənˈtɛm/ balear /ə.sənˈtəm/, /ə.sənˈtɛm/ Occidental: /a.senˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assentem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assentar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tem (3)
* Anagrames: esmentàs, matessen, setmanes

## Català antic
### Verb

assentem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de assentar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de assentar
# assentaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.təˈɾi.əs/, occidental /a.sen.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ri·es (5)
* Anagrama: assestarien

## Català antic
### Verb

assentaries
* segona persona singular (tu) del condicional de assentar
# assentam
## Català
### Verb

assentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tam (3)
* Anagrama: matassen

## Català antic
### Verb

assentam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de assentar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de assentar
# assentessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈte.sis/, occidental /a.senˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tes·sis (4)
* Anagrames: assentisses, assestessin
# assentats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈtats/, occidental /a.senˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

assentats
* Participi masculí plural del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tats (3)
* Anagrames: assestant, tastassen

## Català antic
### Verb

assentats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de assentar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de assentar
# assentarives
## Català
### Verb

assentarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ri·ves (5)
* Anagrama: assestariven
# assentaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.təˈɾi.ə/, occidental /a.sen.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ta·ri·a (5)
* Anagrames: assetiaran, atansaries

## Català antic
### Verb

assentaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de assentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de assentar