OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# legislin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫəˈʒiz.ɫin/ Occidental: nord-occidental /ɫeˈʒiz.ɫin/, valencià /ɫeˈd͡ʒiz.ɫin/

### Verb

legislin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb legislar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb legislar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·gis·lin (3)
* Anagrama: sigil·len
# llegissi
## Català
### Verb

llegissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llegir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·gis·si (3)
* Anagrames: legislis, sigil·les, sigil·lés
# sigil·les
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siˈʒiɫ.ɫəs/, /siˈʒi.ɫəs/ balear /siˈʒiɫ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /siˈʒiɫ.ɫes/, /siˈʒi.ɫes/ valencià /siˈd͡ʒiɫ.ɫes/, /siˈd͡ʒi.ɫes/
   * Rimes: -illes

### Verb

sigil·les
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de sigil·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gil·les (3)
* Anagrames: legislis, llegissi
# sigil·lés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /si.ʒiɫˈɫes/, /si.ʒiˈɫes/ balear /si.ʒiɫˈɫes/ Occidental: nord-occidental /si.ʒiɫˈɫes/, /si.ʒiˈɫes/ valencià /si.d͡ʒiɫˈɫes/, /si.d͡ʒiˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

sigil·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sigil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sigil·lar.

#### Variants

* [1] sigil·làs
* [2] sigil·làs

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gil·lés (3)
* Anagrames: legislis, llegissi
# legislis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɫəˈʒiz.ɫis/ Occidental: nord-occidental /ɫeˈʒiz.ɫis/, valencià /ɫeˈd͡ʒiz.ɫis/

### Verb

legislis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb legislar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·gis·lis (3)
* Anagrames: llegissi, sigil·les, sigil·lés
# ignoréssim
## Català
### Verb

ignoréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·rés·sim (4)
* Anagrama: enrogíssim
# enrogíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.sim/ balear /ən.roˈʒi.sim/, /ən.ruˈʒi.sim/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.sim/, valencià /en.roˈd͡ʒi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

enrogíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguéssem, enrogiguérem, enrogíssem, enrogírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gís·sim (4)
* Anagrama: ignoréssim
# ignoressin
## Català
### Verb

ignoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·res·sin (4)
* Anagrama: enrogissin
# enrogissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.sin/ balear /ən.roˈʒi.sin/, /ən.ruˈʒi.sin/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.sin/, valencià /en.roˈd͡ʒi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enrogissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguessen, enrogigueren, enrogissen, enrogiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·sin (4)
* Anagrama: ignoressin
# intriguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾi.ɣən/, occidental /inˈtɾi.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

intriguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·guen (3)
* Anagrames: entriguin, reguitnin
# reguitnin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣin.nin/, occidental /reˈɣin.nin/

### Verb

reguitnin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reguitnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nin (3)
* Anagrames: entriguin, intriguen
# entriguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾi.ɣin/, occidental /enˈtɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

entriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrigar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* [1] entriguen
* [2] entriguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·guin (3)
* Anagrames: intriguen, reguitnin
# ignoressi
## Català
### Verb

ignoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·res·si (4)
* Anagrama: enrogissi
# enrogissi
## Català
### Verb

enrogissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogigués, enrogiguera, enrogís, enrogira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·si (4)
* Anagrama: ignoressi
# ignoressis
## Català
### Verb

ignoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·res·sis (4)
* Anagrama: enrogissis
# enrogissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.sis/ balear /ən.roˈʒi.sis/, /ən.ruˈʒi.sis/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.sis/, valencià /en.roˈd͡ʒi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

enrogissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguesses, enrogigueres, enrogisses, enrogires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gis·sis (4)
* Anagrama: ignoressis
# ignoréssiu
## Català
### Verb

ignoréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·rés·siu (4)
* Anagrama: enrogíssiu
# enrogíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi.siw/ balear /ən.roˈʒi.siw/, /ən.ruˈʒi.siw/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi.siw/, valencià /en.roˈd͡ʒi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

enrogíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* enrogiguésseu, enrogiguéreu, enrogísseu, enrogíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gís·siu (4)
* Anagrama: ignoréssiu
# guipessin
## Català

   * Pronúncia: /ɡiˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

guipessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguessen, guipessen, guipassin, guipassen, guiparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pes·sin (3)
* Anagrama: pessiguin
# pessiguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈsi.ɣin/, occidental /peˈsi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

pessiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pessigar.

#### Variants

* [1] pessiguen
* [2] pessiguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·guin (3)
* Anagrama: guipessin
# intrigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾi.ɣəs/, occidental /inˈtɾi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Nom

intrigues f. pl.
* Forma plural de intriga.

### Verb

intrigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intrigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·gues (3)
* Anagrames: entriguis, reguitnis

## Anglès
### Nom

intrigues
* forma plural de intrigue

### Verb

intrigues
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de intrigue
# intrigués
## Català
### Verb

intrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·gués (3)
* Anagrames: entriguis, reguitnis
# reguitnis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣin.nis/, occidental /reˈɣin.nis/

### Verb

reguitnis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nis (3)
* Anagrames: entriguis, intrigues, intrigués
# entriguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾi.ɣis/, occidental /enˈtɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

entriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* entrigues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·guis (3)
* Anagrames: intrigues, intrigués, reguitnis
# intrigue
## Català
### Verb

intrigue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intrigar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·gue (3)
* Anagrames: entrigui, entriguí, reguitni, reguitní

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪntɹiːɡ/

### Nom

intrigue ‎(plural intrigues)
* intriga

### Verb

intrigue ‎(3a persona singular present intrigues, gerundi intriguing, passat i participi intrigued)
* intrigar
# reguitni
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣin.ni/, occidental /reˈɣin.ni/

### Verb

reguitni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reguitnar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reguitnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reguitnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reguitnar.

#### Variants

* [1] reguitno, reguitn

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·ni (3)
* Anagrames: entrigui, entriguí, intrigue
# reguitní
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣinˈni/, occidental /re.ɣinˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

reguitní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·ní (3)
* Anagrames: entrigui, entriguí, intrigue
# entrigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾi.ɣi/, occidental /enˈtɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

entrigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrigar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrigar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrigar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrigar-se.

#### Variants

* [1] entrigo, entrig
* [2] entrigue
* [3] entrigue
* [4] entrigue

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·gui (3)
* Anagrames: intrigue, reguitni, reguitní
# entriguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾiˈɣi/, occidental /en.tɾiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

entriguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entrigar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tri·guí (3)
* Anagrames: intrigue, reguitni, reguitní
# guipessis
## Català

   * Pronúncia: /ɡiˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

guipessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguesses, guipesses, guipassis, guipasses, guipares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pes·sis (3)
* Anagrama: pessiguis
# pessiguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈsi.ɣis/, occidental /peˈsi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

pessiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigues, pessigos

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·guis (3)
* Anagrama: guipessis
# pitgessi
## Català
### Verb

pitgessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pitjar.

#### Variants

* [1] pitgés, pitjàs, pitjara
* [2] pitgés, pitjàs, pitjara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pit·ges·si (3)
* Anagrama: espitgis
# espitgis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.d͡ʒis/, occidental /esˈpi.d͡ʒis/

### Verb

espitgis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espitjar.

#### Variants

* espitges

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·gis (3)
* Anagrama: pitgessi
# guipessi
## Català
### Verb

guipessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipessa, guipeguessa, guipés, guipàs, guipara

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pes·si (3)
* Anagrames: pessigui, pessiguí
# pessigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈsi.ɣi/, occidental /peˈsi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

pessigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pessigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pessigar.

#### Variants

* [1] pessigo, pessigue, pessig
* [2] pessigue, pessigo
* [3] pessigue, pessigo
* [4] pessigue

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gui (3)
* Anagrama: guipessi
# pessiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.siˈɣi/, occidental /pe.siˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

pessiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de pessigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·guí (3)
* Anagrama: guipessi
# espitgi
## Català

   * Pronúncia: central /əsˈpi.d͡ʒi/, occidental /esˈpi.d͡ʒi/

### Verb

espitgi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espitjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espitjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espitjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espitjar.

#### Variants

* [1] espitjo, espitge, espitj
* [2] espitge
* [3] espitge
* [4] espitge

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·gi (3)
* Anagrama: pitegis
# espitgí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈd͡ʒi/, occidental /es.piˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

espitgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espitjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·gí (3)
* Anagrama: pitegis
# pitegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /piˈtɛ.ʒis/ balear /piˈtə.ʒis/, /piˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /piˈte.ʒis/, valencià /piˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

pitegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·gis (3)
* Anagrames: espitgi, espitgí
# ignorem
## Català
### Verb

ignorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ignorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ignorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (egimnor)
* Anagrames: enrogim, ormegin
# enrogim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒim/ balear /ən.roˈʒim/, /ən.ruˈʒim/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒim/, valencià /en.roˈd͡ʒim/
   * Rimes: -im

### Verb

enrogim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enrogir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enrogir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enrogir.

#### Variants

* [2] enrogisquem, enrogiguem
* [3] enrogiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gim (3)
* Heterograma de 7 lletres (egimnor)
* Anagrames: ignorem, ormegin
# ormegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈmɛ.ʒin/ balear /oɾˈmə.ʒin/, /urˈmɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /orˈme.ʒin/, valencià /oɾˈme.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

ormegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ormejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·me·gin (3)
* Heterograma de 7 lletres (egimnor)
* Anagrames: enrogim, ignorem
# nitrogèn
## Català
### Verb

nitrogèn
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nitrogenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ni·tro·gèn (3)
* Anagrames: enrogint, tornegin
# tornegin
## Català
### Verb

tornegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tornejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tornejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ne·gin (3)
* Anagrames: enrogint, nitrogen, nitrogèn
# enrogint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒin/ balear /ən.roˈʒint/, /ən.ruˈʒin/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒin/ valencià /en.roˈd͡ʒint/, /en.roˈd͡ʒin/
   * Rimes: -int

### Verb

enrogint
* Gerundi del verb enrogir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gint (3)
* Anagrames: nitrogen, nitrogèn, tornegin
# ignore
## Català
### Verb

ignore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ignorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ignorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ignorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ig·no·re (3)
* Heterograma de 6 lletres (eginor)
* Anagrames: enrogí, oregin, origen

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪɡˈnɔː/ àudio (EUA)

### Verb

ignore ‎(3a persona singular present ignores, gerundi ignoring, passat i participi ignored)
* ignorar
# enrogí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒi/ balear /ən.roˈʒi/, /ən.ruˈʒi/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒi/, valencià /en.roˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

enrogí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enrogir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrogir.

#### Variants

* [1] enrogigué
* [2] enrogigué

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gí (3)
* Heterograma de 6 lletres (eginor)
* Anagrames: ignore, oregin, origen
# origen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾi.ʒən/ balear /oˈɾi.ʒən/, /uˈɾi.ʒən/ Occidental: nord-occidental /oˈɾi.ʒen/, valencià /oˈɾi.d͡ʒen/
   * Rimes: -iʒen
   * Etimologia: Del llatí origo, segle XV, derivat de orīri ‎(«llevar-se, tenir origen en»).

### Nom

origen m. ‎(plural orígens)
* Inici, principi d'un procés.
* Creació.

#### Sinònims

* arrel, causa, font, germen, llavor, naixement, procedència
* arrel, causa, mare, principi
* arrencada, començament, inici, naixement, principi
* gènesi
* llinatge

#### Traduccions

* Alemany: Ursprung $^{(de)}$ m.
* Àrab: مَنْشَأ‎ $^{(ar)}$ m.
* Belarús: крыні́ца $^{(be)}$ f. ‎(krinitsa)
* Búlgar: прои́зход $^{(bg)}$ m. ‎(proízkhod)
* Castellà: origen $^{(es)}$ m.
* Coreà: 기원 $^{(ko)}$ ‎(giwon)
* Eslovac: začiatok $^{(sk)}$ m., vznik $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: origino $^{(eo)}$
* Finès: alkuperä $^{(fi)}$
* Francès: origine $^{(fr)}$ f.
* Gallec: orixe $^{(gl)}$ f.
* Georgià: საწყისი $^{(ka)}$ ‎(sàtskissi)
* Grec: αρχή $^{(el)}$ f. ‎(arkhí)
* Grec antic: ἀρχή $^{(grc)}$ f. ‎(arkhḗ)
* Hindi: शुरुआत $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: eredet $^{(hu)}$
* Irlandès: foinse $^{(ga)}$ f.
* Italià: origine $^{(it)}$ f.
* Japonès: 起源 $^{(ja)}$
* Lituà: kilmė $^{(lt)}$ f.
* Llatí: origo $^{(la)}$ f., principium $^{(la)}$ n.
* Mongol: гарал $^{(mn)}$
* Neerlandès: herkomst $^{(nl)}$ f., oorsprong $^{(nl)}$ m.
* Polonès: pochodzenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: origem $^{(pt)}$ f.
* Romanès: origine $^{(ro)}$ f.
* Rus: нача́ло $^{(ru)}$ n. ‎(natxalo)
* Serbocroat: почетак $^{(sh)}$, početak $^{(sh)}$
* Turc: köken $^{(tr)}$
* Txec: vznik $^{(cs)}$ m., počátek $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 起源 $^{(zh)}$ ‎(qǐyuán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·gen (3)
* Heterograma de 6 lletres (eginor)
* Anagrames: enrogí, ignore, oregin
# oregin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛ.ʒin/ balear /oˈɾə.ʒin/, /uˈɾɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /oˈɾe.ʒin/, valencià /oˈɾe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

oregin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orejar.

#### Variants

* [1] oregen
* [2] oregen

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·gin (3)
* Heterograma de 6 lletres (eginor)
* Anagrames: enrogí, ignore, origen
# ronseig
## Català
### Verb

ronseig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·seig (2)
* Heterograma de 7 lletres (eginors)
* Anagrames: enrogís, ignores, ignorés, orígens, orsegin, regions, ronsegi, ronsegí, sorgien
# ronsegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsɛ.ʒi/ balear /ronˈsə.ʒi/, /runˈsɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ronˈse.ʒi/, valencià /ronˈse.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

ronsegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ronsejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gi (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginors)
* Anagrames: enrogís, ignores, ignorés, orígens, orsegin, regions, ronseig, sorgien
# ronsegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒi/ balear /ron.səˈʒi/, /run.səˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒi/, valencià /ron.seˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

ronsegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gí (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginors)
* Anagrames: enrogís, ignores, ignorés, orígens, orsegin, regions, ronseig, sorgien
# sorgien
## Català
### Verb

sorgien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sorgir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·gi·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginors)
* Anagrames: enrogís, ignores, ignorés, orígens, orsegin, regions, ronsegi, ronsegí, ronseig
# orsegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈsɛ.ʒin/ balear /oɾˈsə.ʒin/, /urˈsɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /orˈse.ʒin/, valencià /oɾˈse.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

orsegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb orsejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb orsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·se·gin (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginors)
* Anagrames: enrogís, ignores, ignorés, orígens, regions, ronsegi, ronsegí, ronseig, sorgien