OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apel·li
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɛɫ.ɫi/, /əˈpɛ.ɫi/ balear /əˈpɛɫ.ɫi/ Occidental: /aˈpɛɫ.ɫi/, /aˈpɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛlli

### Verb

apel·li
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apel·lar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pel·li (3)
* Anagrama: pal·lie
# manaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.nəˈmens/, occidental /ma.naˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

manaments m. pl.
* Forma plural de manament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·na·ments (3)
* Anagrama: mansament
# contagis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈta.ʒis/ balear /konˈta.ʒis/, /kunˈta.ʒis/ Occidental: nord-occidental /konˈta.ʒis/, valencià /konˈta.d͡ʒis/
   * Rimes: -aʒis

### Nom

contagis m. pl.
* Forma plural de contagi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·gis (3)
* Heterograma de 8 lletres (acginost)
* Anagrama: agnòstic
# pirèxies
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈɾɛk.si.əs/, occidental /piˈɾɛk.si.es/
   * Rimes: -ɛksies

### Nom

pirèxies f. pl.
* Forma plural de pirèxia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·rè·xi·es (4)
* Anagrama: pereixis
# febra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈfe.βɾə/, occidental /ˈfe.bɾa/
   * Rimes: -ebɾa
   * Etimologia: Del llatí febris, segle XIII, antigament alternant amb febre.

### Nom

febra f. ‎(plural febres)
* (antic, valencià, tortosí) Forma alternativa de febre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·bra (2)
* Anagrames: befar, Fabre, Fabré

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# nivosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /niˈβo.zə/, balear /niˈvo.zə/ Occidental: nord-occidental /niˈβo.za/ valencià /niˈvo.za/, /niˈβo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

nivosa f. ‎(plural nivoses)
* Forma femenina de nivós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ni·vo·sa (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainosv)
* Anagrames: avions, sonavi, vaniso, vionàs
# messidors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.siˈðos/ Occidental: nord-occidental /me.siˈðos/, valencià /me.siˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

messidors m. pl.
* Forma plural de messidor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mes·si·dors (3)
* Anagrama: dormisses
# acrílica
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɾi.ɫi.kə/, occidental /aˈkɾi.ɫi.ka/

### Adjectiu

acrílica f. ‎(plural acríliques)
* Forma femenina de acrílic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crí·li·ca (4)
* Anagrama: clicaria
# margàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mərˈɡa.βəw/, balear /məɾˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /marˈɣa.βew/ valencià /maɾˈɣa.vew/, /maɾˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

margàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gà·veu (3)
* Anagrama: remugava
# marg
## Català
### Verb

marg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: gram $^{(revers)}$
# marguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.səm/, occidental /maɾˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

marguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gués·sem (3)
* Anagrames: agruméssem, remugàssem
# margat
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡat/, occidental /maɾˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

margat
* Participi masculí singular del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gat (2)
* Anagrama: tragam
# margau
## Català
### Verb

margau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de margar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gau (2)
* Anagrames: agruma, agrumà
# marguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.səw/, occidental /maɾˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

marguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gués·seu (3)
* Anagrames: agrumésseu, auguréssem, mureguessa, remugàsseu, remuguessa
# margue
## Català
### Verb

margue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de margar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb margar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb margar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gue (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegmru)
* Anagrames: agrume, raguem, remuga, remugà
# marguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡi/, occidental /maɾˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

marguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·guí (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimru)
* Anagrames: agrumi, agrumí, arguïm, argüim, guarim, migrau, mugira, mugirà
# margaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ɡəˈɾi.əw/, occidental /maɾ.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

margaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·rí·eu (4)
* Anagrames: agrimareu, agrimàreu, amagrireu, amagríreu, arrugàiem, remugaria
# margada
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡa.ðə/, occidental /maɾˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

margada
* Participi femení singular del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·da (3)
* Anagrames: adargam, agradam, maragda
# margui
## Català

   * Pronúncia: /ˈmar.ɡi/

### Verb

margui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de margar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb margar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb margar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gui (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimru)
* Anagrames: agrumi, agrumí, arguïm, argüim, guarim, migrau, mugira, mugirà
# marguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.sis/, occidental /maɾˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

marguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gues·sis (3)
* Anagrames: agrumessis, remugassis
# marguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.sin/, occidental /maɾˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

marguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gues·sin (3)
* Anagrames: agrumessin, remugassin
# margaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ɡəˈɾi.əm/, occidental /maɾ.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

margaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·rí·em (4)
* Anagrames: agrimarem, agrimàrem, amagrirem, amagrírem
# marguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.sim/, occidental /maɾˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

marguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gués·sim (3)
* Anagrames: agruméssim, remugàssim
# margàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡa.ɾəw/, occidental /maɾˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

margàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de margar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gà·reu (3)
* Anagrames: agrumaré, garrameu, remugara, remugarà
# margades
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡa.ðəs/, occidental /maɾˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

margades
* Participi femení plural del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·des (3)
* Anagrama: maragdes
# margaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ɡəˈɾe/, occidental /maɾ.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

margaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·ré (3)
* Anagrama: agarrem
# marguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mərˈɡɛm/ balear /məɾˈɣəm/, /mərˈɣɛm/ Occidental: /maɾˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

marguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de margar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb margar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·guem (2)
* Anagrames: agrumem, remugam
# marguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmar.ɡən/, occidental /ˈmaɾ.ɣen/

### Verb

marguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de margar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb margar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·guen (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegmnru)
* Anagrames: agrumen, nugarem, nugàrem
# marguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.səs/, occidental /maɾˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

marguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gues·ses (3)
* Anagrames: agrumesses, remugasses
# margaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡa.ɾən/, occidental /maɾˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

margaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de margar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·ren (3)
* Anagrames: arrangem, arregnam, margenar
# marguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈmar.ɡis/

### Verb

marguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·guis (2)
* Heterograma de 7 lletres (agimrsu)
* Anagrames: agrumis, mugiràs
# marguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈmar.ɡin/

### Verb

marguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb margar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·guin (2)
* Heterograma de 7 lletres (agimnru)
* Anagrames: agrumin, mugiran
# marguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.sən/, occidental /maɾˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

marguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gues·sen (3)
* Anagrames: agrumessen, remugassen
# margaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mərˈɡa.βən/, balear /məɾˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /marˈɣa.βen/ valencià /maɾˈɣa.ven/, /maɾˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

margaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·ven (3)
* Anagrama: gravamen
# margues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmar.ɡəs/, occidental /ˈmaɾ.ɣes/
   * Rimes: -aɾɡes

### Verb

margues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de margar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gues (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegmrsu)
* Anagrames: agrumes, agrumés, remugàs
# margàsseu
## Català
### Verb

margàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gàs·seu (3)
* Anagrama: asseguram
# margueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mərˈɡɛw/ balear /məɾˈɣəw/, /mərˈɣɛw/ Occidental: /maɾˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

margueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de margar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb margar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gueu (2)
* Anagrames: agrumeu, augurem, remugau
# margareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.ɡəˈɾɛw/ balear /məɾ.ɣəˈɾəw/, /mər.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /maɾ.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

margareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·reu (3)
* Anagrames: agrumaré, garrameu, remugara, remugarà
# margaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ɡəˈɾi.ə/, occidental /maɾ.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

margaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de margar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ga·ri·a (4)
* Anagrames: agrimara, agrimarà, amagrira, amagrirà
# margués
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡes/, occidental /maɾˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

margués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gués (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegmrsu)
* Anagrames: agrumes, agrumés, remugàs
# marguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈɡe.siw/, occidental /maɾˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

marguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gués·siu (3)
* Anagrames: agruméssiu, auguréssim, remugàssiu
# margassin
## Català
### Verb

margassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb margar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gas·sin (3)
* Anagrama: granissam
# marinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.səw/, occidental /ma.ɾiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

marinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nés·seu (4)
* Anagrama: remenàssiu
# marinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈna.ɾəw/, occidental /ma.ɾiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

marinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de marinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·reu (4)
* Anagrames: amurarien, maurarien, numeraria
# marinàieu
## Català
### Verb

marinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·ieu (4)
* Anagrames: amaniríeu, animaríeu
# marín
## Català
### Verb

marín
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·rín (2)
* Anagrames: armin, minar
# marinaies
## Català
### Verb

marinaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ies (4)
* Anagrames: amaniries, animaries, anisaríem
# marinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈna.βəw/, balear /mə.ɾiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾiˈna.βew/ valencià /ma.ɾiˈna.vew/, /ma.ɾiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

marinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·veu (4)
* Anagrama: manaríveu
# marinaien
## Català
### Verb

marinaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ien (4)
* Anagrames: amanirien, animarien
# marinàsseu
## Català
### Verb

marinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nàs·seu (4)
* Anagrama: amussarien
# marineguessa
## Català
### Verb

marineguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ne·gues·sa (5)
* Anagrames: agermanéssiu, amansigueres, amargenéssiu
# marinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.nəˈɾe/, occidental /ma.ɾi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

marinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ré (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arnaríem, arniarem, arniàrem, arraïmen, marinera, narràiem, raïmaren, reanimar
# marinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.səm/, occidental /ma.ɾiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

marinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nés·sem (4)
* Anagrama: remenàssim
# marinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈna.ɾəm/, occidental /ma.ɾiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

marinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de marinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·rem (4)
* Anagrames: emmarrani, emmarraní
# marinam
## Català
### Verb

marinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nam (3)
* Anagrama: mimaran
# marinavo
## Català
### Verb

marinavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·vo (4)
* Anagrames: minorava, romaniva
# marinessa
## Català
### Verb

marinessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nes·sa (4)
* Anagrames: amansir-se, amansires, amaressin, amerassin, arenàssim, arniàssem, massarien
# marinavi
## Català
### Verb

marinavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·vi (4)
* Anagrames: minariva, minvaria
# marinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾi.nəˈɾɛw/ balear /mə.ɾi.nəˈɾəw/, /mə.ɾi.nəˈɾɛw/ Occidental: /ma.ɾi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

marinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·reu (4)
* Anagrames: amurarien, maurarien, numeraria
# marinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈna.βə/, balear /mə.ɾiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾiˈna.βa/ valencià /ma.ɾiˈna.va/, /ma.ɾiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

marinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·va (4)
* Anagrama: manariva
# marinarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾi.nəˈɾɛm/ balear /mə.ɾi.nəˈɾəm/, /mə.ɾi.nəˈɾɛm/ Occidental: /ma.ɾi.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

marinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·rem (4)
* Anagrames: emmarrani, emmarraní
# marinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.səs/, occidental /ma.ɾiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

marinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nes·ses (4)
* Anagrama: remenassis
# marinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈna.βən/, balear /mə.ɾiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾiˈna.βen/ valencià /ma.ɾiˈna.ven/, /ma.ɾiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

marinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ven (4)
* Anagrama: manariven
# marinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈnes/, occidental /ma.ɾiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

marinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnrs)
* Anagrames: armenis, ensimar, minares
# marinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈna/, occidental /ma.ɾiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

marinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà (3)
* Anagrames: amanir, amarin, amarín, animar, arniam, minara, minarà
# marinàiem
## Català
### Verb

marinàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·iem (4)
* Anagrames: amaniríem, animaríem
# marinessi
## Català
### Verb

marinessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nes·si (4)
* Anagrames: arniéssim, raïmessin, seminaris
# marinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.nəˈɾa/, occidental /ma.ɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

marinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·rà (4)
* Anagrames: amarinar, raïmaran
# mariní
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈni/, occidental /ma.ɾiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

mariní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ní (3)
* Anagrames: miniar, raïmin
# marini
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈɾi.ni/, occidental /maˈɾi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

marini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de marinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb marinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb marinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·ni (3)
* Anagrames: miniar, raïmin
# marinara
## Català
### Verb

marinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ra (4)
* Anagrames: amarinar, raïmaran
# marinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈna.βəs/, balear /mə.ɾiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾiˈna.βes/ valencià /ma.ɾiˈna.ves/, /ma.ɾiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

marinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·na·ves (4)
* Anagrames: manarives, sanarívem, vanisarem, vanisàrem
# marinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾiˈne.sən/, occidental /ma.ɾiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

marinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nes·sen (4)
* Anagrama: remenassin
# marinàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɾiˈna.βəm/, balear /mə.ɾiˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /ma.ɾiˈna.βem/ valencià /ma.ɾiˈna.vem/, /ma.ɾiˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

marinàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de marinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ri·nà·vem (4)
* Anagrames: mamariven, manarívem