OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esqueixaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.ʃəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.kej.ʃaˈɾi.es/ valencià /es.kej.ʃaˈɾi.es/, /es.ke.ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esqueixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xa·ri·es (5)
# esqueixaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈʃa.βəs/, balear /əs.kəˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kejˈʃa.βes/ valencià /es.kejˈʃa.ves/, /es.keˈʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esqueixaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xa·ves (4)
# esqueixàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈʃa.βəw/, balear /əs.kəˈʃa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kejˈʃa.βew/ valencià /es.kejˈʃa.vew/, /es.keˈʃa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esqueixàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xà·veu (4)
# esqueixareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ʃəˈɾɛw/ balear /əs.kə.ʃəˈɾəw/, /əs.kə.ʃəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.kej.ʃaˈɾew/ valencià /es.kej.ʃaˈɾew/, /es.ke.ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esqueixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xa·reu (4)
# esqueixasses
## Català
### Verb

esqueixasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xas·ses (4)
# esqueixàssim
## Català
### Verb

esqueixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esqueixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quei·xàs·sim (4)
# esgarregueu
## Català
### Verb

esgarregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·re·gueu (4)
# esgarrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡəˈrɛm/ balear /əz.ɣəˈrəm/, /əz.ɣəˈrɛm/ Occidental: /ez.ɣaˈrem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgarrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgarrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esgarrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rem (3)
# esgarraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.rəˈɾe/, occidental /ez.ɣa.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgarraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ré (4)
# esgarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈra.ɾəm/, occidental /ez.ɣaˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esgarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esgarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·rem (4)
# esgarraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.rəˈɾi.əm/, occidental /ez.ɣa.raˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esgarraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·rí·em (5)
# esgarresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈre.səs/, occidental /ez.ɣaˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgarresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·res·ses (4)
# esgarréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈre.sim/, occidental /ez.ɣaˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esgarréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rés·sim (4)
# esgarràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡəˈra.βəm/, balear /əz.ɣəˈra.vəm/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣaˈra.βem/ valencià /ez.ɣaˈra.vem/, /ez.ɣaˈra.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esgarràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·vem (4)
# esgarrades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈra.ðəs/, occidental /ez.ɣaˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esgarrades
* Participi femení plural del verb esgarrar.

### Nom

esgarrades f. pl.
* Forma plural de esgarrada.

### Adjectiu

esgarrades f. pl.
* Forma plural de esgarrada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·des (4)
# esgarrariven
## Català
### Verb

esgarrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ri·ven (5)
# esgarrarívem
## Català
### Verb

esgarrarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·rí·vem (5)
# esgarrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈrats/, occidental /ez.ɣaˈrats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esgarrats
* Participi masculí plural del verb esgarrar.

### Nom

esgarrats m. pl.
* Forma plural de esgarrat.

### Adjectiu

esgarrats m. pl.
* Forma plural de esgarrat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rats (3)
# esgarressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈre.sis/, occidental /ez.ɣaˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esgarressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·res·sis (4)
# esgarréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈre.səm/, occidental /ez.ɣaˈre.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esgarréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rés·sem (4)
# esgarrasses
## Català
### Verb

esgarrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ras·ses (4)
# esgarràvom
## Català
### Verb

esgarràvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·vom (4)
# esgarraríveu
## Català
### Verb

esgarraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·rí·veu (5)
# esgarreguem
## Català
### Verb

esgarreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·re·guem (4)
# esgarraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡəˈra.βəs/, balear /əz.ɣəˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣaˈra.βes/ valencià /ez.ɣaˈra.ves/, /ez.ɣaˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgarraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ves (4)
# esgarraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.rəˈɾas/, occidental /ez.ɣa.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ràs (4)
# esgarràieu
## Català
### Verb

esgarràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·ieu (4)
# esgarrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.rəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.rəˈɾəw/, /əz.ɣə.rəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.raˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgarrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·reu (4)
# esgarraies
## Català
### Verb

esgarraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ies (4)
# esgarràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡəˈra.βəw/, balear /əz.ɣəˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣaˈra.βew/ valencià /ez.ɣaˈra.vew/, /ez.ɣaˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esgarràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·veu (4)
# esgarreguéssom
## Català
### Verb

esgarreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·re·gués·som (5)
# esgarraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.rəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣa.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·rí·eu (5)
# esgarràssem
## Català
### Verb

esgarràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ràs·sem (4)
# esgarressi
## Català
### Verb

esgarressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·res·si (4)
# esgarrarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.rəˈɾɛm/ balear /əz.ɣə.rəˈɾəm/, /əz.ɣə.rəˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣa.raˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgarrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·rem (4)
# esgarràssiu
## Català
### Verb

esgarràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ràs·siu (4)
# esgarrarives
## Català
### Verb

esgarrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ri·ves (5)
# esgarràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈra.ɾəw/, occidental /ez.ɣaˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esgarràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esgarrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·rà·reu (4)
# esgarrassis
## Català
### Verb

esgarrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ras·sis (4)
# esgarreguessen
## Català
### Verb

esgarreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·re·gues·sen (5)
# esgarr
## Català
### Verb

esgarr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·garr (2)
# esgarràssim
## Català
### Verb

esgarràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ràs·sim (4)
# esgarreguesses
## Català
### Verb

esgarreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·re·gues·ses (5)
# esgarrariva
## Català
### Verb

esgarrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esgarrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·ri·va (5)
# esgarrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈra.ɾəs/, occidental /ez.ɣaˈra.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgarrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ra·res (4)
# esparraquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈra.kis/, occidental /es.paˈra.kis/
   * Rimes: -akis

### Verb

esparraquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·quis (4)
# esparracaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾi.əs/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esparracaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ri·es (6)
# esparracaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾan/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esparracaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ran (5)
# esparraquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.səm/, occidental /es.pa.raˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esparraquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qués·sem (5)
# esparracaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾe/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esparracaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ré (5)
# esparracaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈka.βən/, balear /əs.pə.rəˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pa.raˈka.βen/ valencià /es.pa.raˈka.ven/, /es.pa.raˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esparracaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ven (5)
# esparraquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈra.kin/, occidental /es.paˈra.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

esparraquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·quin (4)
# esparracarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾi.ən/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esparracarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ri·en (6)
# esparracats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈkats/, occidental /es.pa.raˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esparracats
* Participi masculí plural del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cats (4)
# esparraquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.sim/, occidental /es.pa.raˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esparraquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qués·sim (5)
# esparracareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rə.kəˈɾɛw/ balear /əs.pə.rə.kəˈɾəw/, /əs.pə.rə.kəˈɾɛw/ Occidental: /es.pa.ra.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esparracareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·reu (5)
# esparracat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈkat/, occidental /es.pa.raˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

esparracat
* Participi masculí singular del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cat (4)
# esparraquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.səs/, occidental /es.pa.raˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esparraquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ques·ses (5)
# esparraques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈra.kəs/, occidental /es.paˈra.kes/
   * Rimes: -akes

### Verb

esparraques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esparracar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ques (4)
# esparraqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈkɛw/ balear /əs.pə.rəˈkəw/, /əs.pə.rəˈkɛw/ Occidental: /es.pa.raˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esparraqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esparracar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·queu (4)
# esparracaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈka.βəs/, balear /əs.pə.rəˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pa.raˈka.βes/ valencià /es.pa.raˈka.ves/, /es.pa.raˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esparracaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ves (5)
# esparraquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈki/, occidental /es.pa.raˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

esparraquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·quí (4)
# esparraquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.sən/, occidental /es.pa.raˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esparraquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ques·sen (5)
# esparraquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈkɛm/ balear /əs.pə.rəˈkəm/, /əs.pə.rəˈkɛm/ Occidental: /es.pa.raˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esparraquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esparracar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·quem (4)
# esparraquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈra.kən/, occidental /es.paˈra.ken/
   * Rimes: -aken

### Verb

esparraquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esparracar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·quen (4)
# esparraqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈra.ki/, occidental /es.paˈra.ki/
   * Rimes: -aki

### Verb

esparraqui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qui (4)
# esparracarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rə.kəˈɾɛm/ balear /əs.pə.rə.kəˈɾəm/, /əs.pə.rə.kəˈɾɛm/ Occidental: /es.pa.ra.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esparracarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·rem (5)
# esparraque
## Català
### Verb

esparraque
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esparracar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·que (4)
# esparracaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾi.əw/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esparracaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·rí·eu (6)
# esparracàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈka.βəw/, balear /əs.pə.rəˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pa.raˈka.βew/ valencià /es.pa.raˈka.vew/, /es.pa.raˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esparracàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cà·veu (5)
# esparracàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈka.ɾəm/, occidental /es.pa.raˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esparracàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cà·rem (5)
# esparraquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.sis/, occidental /es.pa.raˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esparraquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ques·sis (5)
# esparraquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.sin/, occidental /es.pa.raˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esparraquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ques·sin (5)
# esparracàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈka.ɾəw/, occidental /es.pa.raˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esparracàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cà·reu (5)
# esparracant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈkan/ balear /əs.pə.rəˈkant/, /əs.pə.rəˈkan/ Occidental: nord-occidental /es.pa.raˈkan/ valencià /es.pa.raˈkant/, /es.pa.raˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esparracant
* Gerundi del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cant (4)
# esparraquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.siw/, occidental /es.pa.raˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esparraquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qués·siu (5)
# esparracàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈka.βəm/, balear /əs.pə.rəˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.pa.raˈka.βem/ valencià /es.pa.raˈka.vem/, /es.pa.raˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esparracàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·cà·vem (5)
# esparracaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾi.əm/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esparracaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·rí·em (6)
# esparraquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈke.səw/, occidental /es.pa.raˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esparraquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qués·seu (5)
# esparracaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rə.kəˈɾas/, occidental /es.pa.ra.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esparracaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·ràs (5)
# esparracades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈka.ðəs/, occidental /es.pa.raˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esparracades
* Participi femení plural del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·ca·des (5)
# rogut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈɣut/ balear /roˈɣut/, /ruˈɣut/ Occidental: /roˈɣut/
   * Rimes: -ut

### Verb

rogut
* Participi masculí singular del verb roure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·gut (2)
# esparraqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.rəˈkes/, occidental /es.pa.raˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

esparraqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·qués (4)
# rouria
## Català

   * Pronúncia: oriental /rowˈɾi.ə/, occidental /rowˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

rouria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de roure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rou·ri·a (3)
# rou
## Català

   * Pronúncia: /ˈrow/
   * Rimes: -ow

### Verb

rou
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de roure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1