OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# marfondireu
## Català
### Verb

marfondireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·reu (4)
* Anagrama: marfondríeu
# marfondia
## Català
### Verb

marfondia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marfondir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·a (4)
* Anagrames: infamador, informada
# marfondires
## Català
### Verb

marfondires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·res (4)
* Anagrames: desinformar, marfondir-se, marfondries
# marfondiren
## Català
### Verb

marfondiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·ren (4)
* Anagrama: marfondrien
# marfondirem
## Català
### Verb

marfondirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·rem (4)
* Anagrama: marfondríem
# marfondies
## Català
### Verb

marfondies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·es (4)
* Heterograma de 10 lletres (adefimnors)
* Anagrama: informades
# marfondirà
## Català
### Verb

marfondirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·di·rà (4)
* Anagrama: marfondria
# marfondisses
## Català
### Verb

marfondisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dis·ses (4)
* Anagrama: esfondràssim
# marfondíreu
## Català
### Verb

marfondíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dí·reu (4)
* Anagrama: marfondríeu
# marfondírem
## Català
### Verb

marfondírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de marfondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dí·rem (4)
* Anagrama: marfondríem
# marfós
## Català
### Verb

marfós
* Participi masculí singular del verb marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fós (2)
* Heterograma de 6 lletres (afmors)
* Anagrama: formàs
# marfosa
## Català
### Verb

marfosa
* Participi femení singular del verb marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fo·sa (3)
* Anagrama: mofaràs
# marfonies
## Català
### Verb

marfonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fo·ni·es (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefimnors)
* Anagrama: somnífera
# marfondrien
## Català
### Verb

marfondrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dri·en (4)
* Anagrama: marfondiren
# marfondries
## Català
### Verb

marfondries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dri·es (4)
* Anagrames: desinformar, marfondir-se, marfondires
# marfondríeu
## Català
### Verb

marfondríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·drí·eu (4)
* Anagrames: marfondireu, marfondíreu
# marfondria
## Català
### Verb

marfondria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de marfondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·dri·a (4)
* Anagrama: marfondirà
# marfondríem
## Català
### Verb

marfondríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de marfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·fon·drí·em (4)
* Anagrames: marfondirem, marfondírem
# morfondria
## Català
### Verb

morfondria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de morfondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fon·dri·a (4)
* Anagrama: informador
# morfós
## Català
### Verb

morfós
* Participi masculí singular del verb morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fós (2)
* Anagrames: formos, formós
# morfosos
## Català
### Verb

morfosos
* Participi masculí plural del verb morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fo·sos (3)
* Anagrama: formosos
# morfoses
## Català
### Verb

morfoses
* Participi femení plural del verb morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fo·ses (3)
* Anagrama: formoses
# morfosa
## Català
### Verb

morfosa
* Participi femení singular del verb morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fo·sa (3)
* Anagrama: formosa
# morfonc
## Català
### Verb

morfonc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de morfondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·fonc (2)
* Anagrama: conform
# marginaies
## Català
### Verb

marginaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·ies (4)
* Anagrames: imaginar-se, imaginares
# marginàieu
## Català
### Verb

marginàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nà·ieu (4)
* Anagrames: imaginareu, imaginàreu
# marginen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈʒi.nən/, occidental /maɾˈd͡ʒi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

marginen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de marginar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb marginar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nen (3)
* Anagrama: margenin
# margineguessa
## Català
### Verb

margineguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·ne·gues·sa (5)
* Anagrama: amarguegessin
# marginés
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈnes/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

marginés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nés (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimnrs)
* Anagrames: margenis, signarem, signàrem
# marginareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.ʒi.nəˈɾɛw/ balear /məɾ.ʒi.nəˈɾəw/, /mər.ʒi.nəˈɾɛw/ Occidental: /maɾ.d͡ʒi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

marginareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·reu (4)
* Anagrames: agrumarien, arremangui, arremanguí
# marginéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈne.sim/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

marginéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nés·sim (4)
* Anagrama: immigrassen
# margineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.ʒiˈnɛw/ balear /məɾ.ʒiˈnəw/, /mər.ʒiˈnɛw/ Occidental: /maɾ.d͡ʒiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

margineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de marginar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb marginar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·neu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimnru)
* Anagrama: nugaríem
# marginaien
## Català
### Verb

marginaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·ien (4)
* Anagrama: imaginaren
# marginàiem
## Català
### Verb

marginàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nà·iem (4)
* Anagrames: imaginarem, imaginàrem
# marginéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈne.səm/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

marginéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nés·sem (4)
* Anagrama: margenéssim
# marginessa
## Català
### Verb

marginessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nes·sa (4)
* Anagrames: agranéssim, agrimassen, amagrissen, arengàssim, assignarem, assignàrem
# marginarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒi.nəˈɾa/, occidental /maɾ.d͡ʒi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

marginarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·rà (4)
* Anagrames: agrimaran, amagriran
# marginésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈne.səw/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

marginésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nés·seu (4)
* Anagrames: arenguéssim, margenéssiu
# marginesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈne.səs/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

marginesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nes·ses (4)
* Anagrama: margenessis
# marginaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈna.ɾən/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

marginaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de marginar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·ren (4)
* Anagrama: marranegin
# marginàsseu
## Català
### Verb

marginàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nàs·seu (4)
* Anagrames: amarguessin, margenàssiu
# marginí
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈni/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

marginí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·ní (3)
* Anagrama: agrimin
# marginessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈne.sən/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

marginessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nes·sen (4)
* Anagrama: margenessin
# marginàssem
## Català
### Verb

marginàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nàs·sem (4)
* Anagrama: margenàssim
# marginau
## Català
### Verb

marginau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de marginar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nau (3)
* Anagrama: amarguin
# marginasses
## Català
### Verb

marginasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nas·ses (4)
* Anagrama: margenassis
# marginaia
## Català
### Verb

marginaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·ia (4)
* Anagrames: imaginara, imaginarà
# marginares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈna.ɾəs/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

marginares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de marginar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·res (4)
* Anagrama: marranegis
# marginara
## Català
### Verb

marginara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·ra (4)
* Anagrames: agrimaran, amagriran
# marginàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mər.ʒiˈna.ɾəw/, occidental /maɾ.d͡ʒiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

marginàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de marginar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nà·reu (4)
* Anagrames: agrumarien, arremangui, arremanguí
# marginava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.ʒiˈna.βə/, balear /məɾ.ʒiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /mar.d͡ʒiˈna.βa/ valencià /maɾ.d͡ʒiˈna.va/, /maɾ.d͡ʒiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

marginava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·na·va (4)
* Anagrama: avinagram
# marginassen
## Català
### Verb

marginassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marginar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·gi·nas·sen (4)
* Anagrama: margenassin
# emmaridaven
## Català
### Verb

emmaridaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·da·ven (5)
* Anagrama: demanarívem
# emmaridà
## Català
### Verb

emmaridà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·dà (4)
* Anagrames: amidarem, amidàrem
# emmaridi
## Català
### Verb

emmaridi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmaridar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmaridar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmaridar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·di (4)
* Anagrama: midaríem
# emmarida
## Català
### Verb

emmarida
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emmaridar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·da (4)
* Anagrames: amidarem, amidàrem
# emmarido
## Català
### Verb

emmarido
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·do (4)
* Anagrames: adormíem, amordíem
# emmaridí
## Català
### Verb

emmaridí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emmaridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·ri·dí (4)
* Anagrama: midaríem
# marruquegi
## Català
### Verb

marruquegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb marruquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb marruquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb marruquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ru·que·gi (4)
* Anagrama: marruqueig
# marruquegí
## Català
### Verb

marruquegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de marruquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ru·que·gí (4)
* Anagrama: marruqueig
# marruquegis
## Català
### Verb

marruquegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb marruquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ru·que·gis (4)
* Anagrama: marruqueigs
# valse
## Català
### Verb

valse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de valsar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb valsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb valsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: val·se (2)
* Anagrames: laves, selva, valés, velàs

## Italià
### Verb

valse
* participi passat femení plural de valere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de valere
# valsi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbaɫ.si/, balear /ˈvaɫ.si/ Occidental: nord-occidental /ˈbaɫ.si/ valencià /ˈvaɫ.si/, /ˈbaɫ.si/
   * Rimes: -alsi

### Verb

valsi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de valsar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb valsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb valsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: val·si (2)
* Anagrames: Salvi, silva, Silvà

## Italià
### Verb

valsi
* participi passat masculí plural de valere
* primera persona singular (io) del passat de valere
# valso
## Català
### Verb

valso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de valsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: val·so (2)
* Anagrames: àvols, ovals, volàs

## Italià
### Verb

valso m. ‎(femení valsa, plural masculí valsi, plural femení valse)
* participi passat masculí singular de valere
# ungirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾi.ən/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ungirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·ri·en (4)
* Anagrama: enriguin
# ungixes
## Català
### Verb

ungixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·xes (3)
* Heterograma de 7 lletres (eginsux)
* Anagrames: xingues, xingués
# ungixen
## Català
### Verb

ungixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·xen (3)
* Anagrama: xinguen
# ungirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾa/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ungirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aginru)
* Anagrama: raguin
# ungesquis
## Català
### Verb

ungesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ges·quis (3)
* Anagrama: ungisques
# ungisques
## Català
### Verb

ungisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gis·ques (3)
* Anagrama: ungesquis
# ungiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒiw/, occidental /uɲˈd͡ʒiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

ungiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ungir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ungir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·giu (2)
* Anagrama: nuguí
# ungíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.səm/, occidental /uɲˈd͡ʒi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

ungíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gís·sem (3)
* Anagrama: mugissen
# ungí
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi/, occidental /uɲˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

ungí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ungir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gí (2)
* Anagrama: ugin
# ungisquen
## Català
### Verb

ungisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ungir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gis·quen (3)
* Anagrama: ungesquin
# ungesquin
## Català
### Verb

ungesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ungir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·ges·quin (3)
* Anagrama: ungisquen
# ungiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾas/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ungiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·ràs (3)
* Heterograma de 7 lletres (aginrsu)
* Anagrames: agrunsi, agrunsí
# ungien
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.ən/, occidental /uɲˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ungien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·en (3)
* Anagrames: ingenu, neguin
# ungíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.əm/, occidental /uɲˈd͡ʒi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

ungíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gí·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (egimnu)
* Anagrames: mingeu, mugien
# ungira
## Català
### Verb

ungira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ungir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (aginru)
* Anagrama: raguin
# ungíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.əw/, occidental /uɲˈd͡ʒi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ungíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gí·eu (3)
* Anagrames: guineu, unigué
# ungíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.sim/, occidental /uɲˈd͡ʒi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

ungíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gís·sim (3)
* Anagrama: mugissin
# ungies
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲˈʒi.əs/, occidental /uɲˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ungies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (eginsu)
* Anagrames: eguins, enuigs, neguis, seguin, signeu, siguen
# ungiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾi.əm/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

ungiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·rí·em (4)
* Anagrama: mugirien
# ungiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾi.əs/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ungiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ungir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gi·ri·es (4)
* Anagrama: enriguis
# unglàs
## Català
### Verb

unglàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb unglar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb unglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·glàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (aglnsu)
* Anagrama: alguns
# unglades
## Català

   * Pronúncia: oriental /uŋˈɡɫa.ðəs/, occidental /uŋˈɡɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

unglades
* Participi femení plural del verb unglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gla·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeglnsu)
* Anagrama: gandules
# unglada
## Català

   * Pronúncia: oriental /uŋˈɡɫa.ðə/, occidental /uŋˈɡɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

unglada
* Participi femení singular del verb unglar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·gla·da (3)
* Anagrama: gandula