OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# carmenaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.mə.nəˈɾi.ə/, occidental /kaɾ.me.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

carmenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de carmenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carmenar.

#### Variants

* [1] carmenariva
* [2] carmenariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·ri·a (5)
* Anagrama: arrancàiem
# arrancàiem
## Català
### Verb

arrancàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·cà·iem (4)
* Anagrama: carmenaria
# emascularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾan/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emascularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ran (5)
* Anagrama: malaurances
# malaurances
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌmaɫ.əwˈɾan.səs/, occidental /ˌmaɫ.awˈɾan.ses/
   * Rimes: -anses

### Nom

malaurances f. pl.
* Forma plural de malaurança.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·au·ran·ces (4)
* Anagrama: emascularan
# emasculara
## Català
### Verb

emasculara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* [1] emasculés, emasculàs
* [2] emasculés, emasculàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ra (5)
* Anagrames: escamarlau, malcasareu, malcasàreu
# emascularà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾa/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emascularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·rà (5)
* Anagrames: escamarlau, malcasareu, malcasàreu
# escamarlau
## Català
### Verb

escamarlau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escamarlar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escamarlar.

#### Variants

* [1] escamarleu
* [2] escamarleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·lau (4)
* Anagrames: emasculara, emascularà, malcasareu, malcasàreu
# malcasareu
## Català
### Verb

malcasareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sa·reu (4)
* Anagrames: emasculara, emascularà, escamarlau
# malcasàreu
## Català
### Verb

malcasàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de malcasar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sà·reu (4)
* Anagrames: emasculara, emascularà, escamarlau
# emasculava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məs.kuˈɫa.βə/, balear /ə.məs.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /e.mas.kuˈɫa.βa/ valencià /e.mas.kuˈɫa.va/, /e.mas.kuˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

emasculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emascular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·va (5)
* Anagrama: malcasàveu
# malcasàveu
## Català
### Verb

malcasàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·sà·veu (4)
* Anagrama: emasculava
# carmenarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.mə.nəˈɾa/, occidental /kaɾ.me.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

carmenarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·rà (4)
* Anagrama: maceraran
# maceraran
## Català
### Verb

maceraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de macerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ce·ra·ran (4)
* Anagrama: carmenarà
# mascararen
## Català

   * Pronúncia: oriental /məs.kəˈɾa.ɾən/, occidental /mas.kaˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

mascararen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mascarar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mascarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mas·ca·ra·ren (4)
* Anagrama: carmenaràs
# carmenaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.mə.nəˈɾas/, occidental /kaɾ.me.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

carmenaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·ràs (4)
* Anagrama: mascararen
# contrapesara
## Català
### Verb

contrapesara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrapesar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contrapesar.

#### Variants

* [1] contrapesés, contrapesàs
* [2] contrapesés, contrapesàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pe·sa·ra (5)
* Anagrama: encaparrotàs
# contrapesarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔn.tɾə.pə.zəˈɾa/ balear /ˌkɔn.tɾə.pe.zəˈɾa/, /ˌkɔn.tɾə.pə.zəˈɾa/ Occidental: /ˌkon.tɾa.pe.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

contrapesarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de contrapesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·pe·sa·rà (5)
* Anagrama: encaparrotàs
# encaparrotàs
## Català
### Verb

encaparrotàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaparrotar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaparrotar-se.

#### Variants

* [1] encaparrotés
* [2] encaparrotés

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·par·ro·tàs (5)
* Anagrames: contrapesara, contrapesarà
# graciara
## Català
### Verb

graciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb graciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb graciar.

#### Variants

* [1] graciessi, graciés, graciàs
* [2] graciessi, graciés, graciàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·ci·a·ra (4)
* Anagrames: agraciar, caragira, caragirà
# graciarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡɾə.si.əˈɾa/, occidental /ɡɾa.si.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

graciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de graciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·ci·a·rà (4)
* Anagrames: agraciar, caragira, caragirà
# caragira
## Català
### Verb

caragira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de caragirar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb caragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·gi·ra (4)
* Anagrames: agraciar, graciara, graciarà
# caragirà
## Català
### Verb

caragirà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de caragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·gi·rà (4)
* Anagrames: agraciar, graciara, graciarà
# agraciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾə.siˈa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾa.siˈa/ valencià /a.ɣɾa.siˈaɾ/, /a.ɣɾa.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agracià
   * Etimologia: Del prefix a- i gràcia.

### Verb

agraciar trans.
* Donar a alguna persona o cosa una perfecció que la faci agradable.
* Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agracio, agracia, agraciem

#### Traduccions

* Castellà: agraciar $^{(es)}$
* Esperanto: favori $^{(eo)}$
* Francès: avantager $^{(fr)}$
* Italià: affazzonare $^{(it)}$
* Anglès: pardon $^{(en)}$
* Castellà: agraciar $^{(es)}$
* Francès: gracier $^{(fr)}$
* Italià: graziare $^{(it)}$
* Llatí: gratificari $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ci·ar (4)
* Anagrames: caragira, caragirà, graciara, graciarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# cariaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.əˈɾi.ə/, occidental /ka.ɾi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cariaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cariar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·ri·a (5)
* Anagrama: cairaria
# cairaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəj.ɾəˈɾi.ə/, occidental /kaj.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cairaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cairar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra·ri·a (4)
* Anagrama: cariaria
# carpiana
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.piˈa.nə/, occidental /kaɾ.piˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

carpiana f. ‎(plural carpianes)
* Forma femenina de carpià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·pi·a·na (4)
* Anagrama: acaparin
# acaparin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈpa.ɾin/, occidental /a.kaˈpa.ɾin/
   * Rimes: -aɾin

### Verb

acaparin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acaparar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acaparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·pa·rin (4)
* Anagrama: carpiana
# carinara
## Català
### Verb

carinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* [1] carinés
* [2] carinés

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·na·ra (4)
* Anagrames: cairaran, cariaran
# carinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.nəˈɾa/, occidental /ka.ɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

carinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·na·rà (4)
* Anagrames: cairaran, cariaran
# cariaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.əˈɾan/, occidental /ka.ɾi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cariaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·ran (4)
* Anagrames: cairaran, carinara, carinarà
# cairaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəj.ɾəˈɾan/, occidental /kaj.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cairaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra·ran (3)
* Anagrames: cariaran, carinara, carinarà
# sacristana
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kɾisˈta.nə/, occidental /sa.kɾisˈta.na/
   * Rimes: -ana

### Nom

sacristana f. ‎(plural sacristanes)
* Forma femenina de sacristà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cris·ta·na (4)
* Anagrames: acarnissat, atracassin
# atracassin
## Català
### Verb

atracassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·cas·sin (4)
* Anagrames: acarnissat, sacristana
# acarnissat
## Català
### Verb

acarnissat
* Participi masculí singular del verb acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sat (4)
* Anagrames: atracassin, sacristana
# canviara
## Català
### Verb

canviara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb canviar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb canviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·ra (4)
* Anagrama: carinava
# canviarà
## Català
### Verb

canviarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de canviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·rà (4)
* Anagrama: carinava
# carinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾiˈna.βə/, balear /kə.ɾiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾiˈna.βa/ valencià /ka.ɾiˈna.va/, /ka.ɾiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

carinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·na·va (4)
* Anagrames: canviara, canviarà
# arcaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.kəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arcaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arcar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ca·ri·a (4)
* Anagrames: cairarà, cararia, cariara, cariarà
# cararia
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /ka.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cararia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de carar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·ri·a (4)
* Anagrames: arcaria, cairarà, cariara, cariarà
# cariara
## Català
### Verb

cariara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* [1] cariés, cariàs
* [2] cariés, cariàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·ra (4)
* Anagrames: arcaria, cairarà, cararia
# cariarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.əˈɾa/, occidental /ka.ɾi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

cariarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·rà (4)
* Anagrames: arcaria, cairarà, cararia
# cairarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəj.ɾəˈɾa/, occidental /kaj.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

cairarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra·rà (3)
* Anagrames: arcaria, cararia, cariara, cariarà
# cariaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.əˈɾas/, occidental /ka.ɾi.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

cariaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·ràs (4)
* Anagrama: cairaràs
# cairaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəj.ɾəˈɾas/, occidental /kaj.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

cairaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra·ràs (3)
* Anagrama: cariaràs
# casaria
## Català
### Verb

casaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de casar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de casar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·sa·ri·a (4)
* Anagrames: cariasa, saciara, saciarà
# saciara
## Català
### Verb

saciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb saciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb saciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ci·a·ra (4)
* Anagrames: cariasa, casaria
# saciarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.si.əˈɾa/, occidental /sa.si.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

saciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de saciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ci·a·rà (4)
* Anagrames: cariasa, casaria
# vacaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kəˈɾi.ə/, balear /və.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ba.kaˈɾi.a/ valencià /va.kaˈɾi.a/, /ba.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vacaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ca·ri·a (4)
* Anagrames: cairava, cariava
# cariava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾiˈa.βə/, balear /kə.ɾiˈa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾiˈa.βa/ valencià /ka.ɾiˈa.va/, /ka.ɾiˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cariava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cariar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·a·va (4)
* Anagrames: cairava, vacaria
# caramulla
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈmu.ʎə/, occidental /ka.ɾaˈmu.ʎa/
   * Rimes: -uʎa

### Verb

caramulla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de caramullar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb caramullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·mu·lla (4)
* Anagrama: acaramull
# cairava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəjˈɾa.βə/, balear /kəjˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /kajˈɾa.βa/ valencià /kajˈɾa.va/, /kajˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cairava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cairar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra·va (3)
* Anagrames: cariava, vacaria
# caramullà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾə.muˈʎa/, occidental /ka.ɾa.muˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

caramullà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de caramullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·mu·llà (4)
* Anagrama: acaramull
# acaramull
## Català
### Verb

acaramull
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acaramullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mull (4)
* Anagrames: caramulla, caramullà
# empairada
## Català
### Verb

empairada
* Participi femení singular del verb empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·ra·da (4)
* Anagrames: apiadarem, apiadàrem
# apiadarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pi.ə.ðəˈrɛm/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

apiadarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apiadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·a·da·rem (5)
* Anagrama: empairada
# apiadàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða.ɾəm/, occidental /a.pi.aˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apiadàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apiadar.
    [Nosaltres] ens apiadàrem o ens vam/vàrem apiadar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    Forma valenciana: [nosaltres] ens apiadéssim, ens apiadéssem, ens apiadàssem, ens apiadàssim o ens apiadàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·a·dà·rem (5)
* Anagrama: empairada
# evaporada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.puˈɾa.ðə/ balear /ə.və.poˈɾa.ðə/, /ə.və.puˈɾa.ðə/ Occidental: nord-occidental /e.βa.poˈɾa.ða/ valencià /e.va.poˈɾa.ða/, /e.βa.poˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

evaporada
* Participi femení singular del verb evaporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·da (5)
* Anagrames: adoperava, apoderava
# apoderava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ðəˈɾa.βə/ balear /ə.po.ðəˈɾa.və/, /ə.pu.ðəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.po.ðeˈɾa.βa/ valencià /a.po.ðeˈɾa.va/, /a.po.ðeˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apoderava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apoderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apoderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·de·ra·va (5)
* Anagrames: adoperava, evaporada
# adoperava
## Català
### Verb

adoperava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adoperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·pe·ra·va (5)
* Anagrames: apoderava, evaporada
# amplada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɫa.ðə/, occidental /amˈpɫa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Derivat de ample

### Nom

amplada f. ‎(plural amplades)
* Espai entre dos punts situats en un pla horitzontal.
    Ex.:"Aquest armari té una amplada de dos metres i una alçada de metre setanta."
* Obertura d'un angle.
    Ex.:"Per fer aquest dibuix cal donar al compàs una amplada de quaranta graus."
* En geometria: la dimensió menor de les figures planes.

#### Traduccions

* Anglès: width $^{(en)}$, breeadth $^{(en)}$
* Castellà: ancho $^{(es)}$, amplitud $^{(es)}$
* Francès: largeur $^{(fr)}$
* Italià: ampiezza $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pla·da (3)
* Anagrames: làmpada, palmada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# palmada
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəɫˈma.ðə/, occidental /paɫˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

palmada f. ‎(plural palmades)
* Forma femenina de palmat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pal·ma·da (3)
* Anagrames: amplada, làmpada
# làmpada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɫam.pə.ðə/, occidental /ˈɫam.pa.ða/
   * Etimologia: Del llatí lampas

### Nom

làmpada f. ‎(plural làmpades)
* Aparell destinat a fer llum.

#### Sinònims

* llum

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: làm·pa·da (3)
* Anagrames: amplada, palmada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# armada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈma.ðə/, occidental /aɾˈma.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De armar, segle XIV.

### Nom

armada f. ‎(plural armades)
* Marina militar o de guerra, branca de les forces armades que desenvolupa la seva activitat en el medi aquàtic.
    Una capitana de l'armada britànica
* (històric) Conjunt de forces navals amb una finalitat operativa.
    L'armada invencible.
* Ramat, especialment aquell que es compra jove per revendre un cop criat.
* Equip de pesca, generalment format per llinya i ham.
* Forma femenina de armat.

#### Traduccions

* Anglès: armada $^{(en)}$
* Castellà: armada $^{(es)}$ f.
* Francès: armada $^{(fr)}$ f.

#### Falsos amics

* Anglès: army ‎(«exèrcit»)

### Adjectiu

armada f. ‎(plural armades)
* Forma femenina de armat.

### Verb

armada
* Participi femení singular del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·da (3)
* Anagrama: adaram

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès
### Nom

armada ‎(plural armadas)
* armada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾˈma.ða\
       Americà: alt /aɾˈma.da/, baix \aɾˈma.ða\
   * Rimes: -ada

### Nom

armada f. ‎(plural armadas)
* armada

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·da (3)

## Francès
### Nom

armada f. ‎(plural armadas)
* armada
# Armadà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.məˈða/, occidental /aɾ.maˈða/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Metàtesi del germànic Hardman ‎(literalment «home dur»).

### Nom propi

Armadà
* Cognom

#### Derivats

* Armadans

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ar·ma·dà (3)
* Anagrama: adaram

### Vegeu també

* Cerca Armadà a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# adaram
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɾam/, occidental /a.ðaˈɾam/
   * Rimes: -am
   * Etimologia: De l'àrab andalusí الدرهم ‎(ad-dárham), de l'àrab دِرْهَم ‎(dirham), del pahlavi 𐭦𐭥𐭦𐭭 ‎(drahm), del grec antic δραχμή ‎(drakhmḗ). Doblet de dírham i de dracma.

### Nom

adaram m. ‎(plural adarams)
* (històric) Pes corresponent a trenta-sis grans o una setzena part de l’unça, uns 1,8 grams, unitat usada en farmàcia al País Valencià, Tortosa i les illes Balears.

#### Sinònims

* argenç

#### Relacionats

* gra ($^1$⁄$_{36}$ adaram), òbol ($^1$⁄$_3$ adaram), escrúpol ($^2$⁄$_3$ adaram), dracma (2 adarams), quart (4 adarams), unça (16 adarams)

#### Traduccions

* Aragonès: arienzo $^{(an)}$ m.
* Castellà: adarme $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·ram (3)
* Anagrames: armada, Armadà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB
# esgargamellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgargamellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·ri·en (7)
* Anagrama: engargamellaries
# engargamellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ɡaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

engargamellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de engargamellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gar·ga·me·lla·ri·es (7)
* Anagrama: esgargamellarien