OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# decapitats
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈtats/, occidental /de.ka.piˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

decapitats
* Participi masculí plural del verb decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tats (4)
# decapitem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈtɛm/ balear /də.kə.piˈtəm/, /də.kə.piˈtɛm/ Occidental: /de.ka.piˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

decapitem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de decapitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapitam
* [2] decapiteguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tem (4)
# decapitàsseu
## Català
### Verb

decapitàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssou, decapitéssiu, decapitésseu, decapitàssiu, decapitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tàs·seu (5)
# decapitessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.sis/, occidental /de.ka.piˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

decapitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguesses, decapitesses, decapitassis, decapitasses, decapitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·sis (5)
# decapitassin
## Català
### Verb

decapitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguessen, decapitessin, decapitessen, decapitassen, decapitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tas·sin (5)
# decapitàieu
## Català
### Verb

decapitàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitavo, decapitàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·ieu (5)
# decapitassis
## Català
### Verb

decapitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguesses, decapitessis, decapitesses, decapitasses, decapitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tas·sis (5)
# decapiti
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kəˈpi.ti/, occidental /de.kaˈpi.ti/
   * Rimes: -iti

### Verb

decapiti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decapitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapito, decapite, decapit
* [2] decapite, decapito
* [3] decapite, decapito
* [4] decapite

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ti (4)
# decapitegueu
## Català
### Verb

decapitegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gueu (5)
# decapitam
## Català
### Verb

decapitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tam (4)
# decapitarives
## Català
### Verb

decapitarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·ves (6)
# decapitàssim
## Català
### Verb

decapitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssom, decapitéssim, decapitéssem, decapitàssem, decapitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tàs·sim (5)
# decapitavi
## Català
### Verb

decapitavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitaia, decapitava

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·vi (5)
# decapitaríveu
## Català
### Verb

decapitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rí·veu (6)
# decapitaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈta.βən/, balear /də.kə.piˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈta.βen/ valencià /de.ka.piˈta.ven/, /de.ka.piˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

decapitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ven (5)
# decapitant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈtan/ balear /də.kə.piˈtant/, /də.kə.piˈtan/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈtan/ valencià /de.ka.piˈtant/, /de.ka.piˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

decapitant
* Gerundi del verb decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tant (4)
# decapitéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.səm/, occidental /de.ka.piˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

decapitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssom, decapitéssim, decapitàssim, decapitàssem, decapitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tés·sem (5)
# decapitaia
## Català
### Verb

decapitaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* [1] decapitavi, decapitava
* [2] decapitava

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ia (5)
# decapitessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.sin/, occidental /de.ka.piˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

decapitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguessen, decapitessen, decapitassin, decapitassen, decapitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·sin (5)
# decapitariven
## Català
### Verb

decapitariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·ven (6)
# decapitésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.səw/, occidental /de.ka.piˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

decapitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssou, decapitéssiu, decapitàssiu, decapitàsseu, decapitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tés·seu (5)
# decapitaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈta.βəs/, balear /də.kə.piˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈta.βes/ valencià /de.ka.piˈta.ves/, /de.ka.piˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

decapitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ves (5)
# decapitàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ɾəw/, occidental /de.ka.piˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

decapitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de decapitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [2] decapiteguéssou, decapitéssiu, decapitésseu, decapitàssiu, decapitàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·reu (5)
# decapitàiem
## Català
### Verb

decapitàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitàvom, decapitàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·iem (5)
# decapitaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾi.ə/, occidental /de.ka.pi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

decapitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de decapitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decapitar.

#### Variants

* [1] decapitariva
* [2] decapitariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·a (6)
# decapit
## Català
### Verb

decapit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapito, decapite, decapiti

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pit (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeipt)
# decapiteguéssou
## Català
### Verb

decapiteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitéssiu, decapitésseu, decapitàssiu, decapitàsseu, decapitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gués·sou (6)
# decapitaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾi.əs/, occidental /de.ka.pi.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

decapitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·es (6)
# decapitara
## Català
### Verb

decapitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapitessi, decapitessa, decapiteguessa, decapités, decapitàs
* [2] decapitessi, decapitegués, decapités, decapitàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ra (5)
# decapitàssiu
## Català
### Verb

decapitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssou, decapitéssiu, decapitésseu, decapitàsseu, decapitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tàs·siu (5)
# decapitada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ðə/, occidental /de.ka.piˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

decapitada
* Participi femení singular del verb decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·da (5)
# decapitessa
## Català
### Verb

decapitessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitessi, decapiteguessa, decapités, decapitàs, decapitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·sa (5)
# decapitesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.səs/, occidental /de.ka.piˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

decapitesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguesses, decapitessis, decapitassis, decapitasses, decapitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·ses (5)
# decapitàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈta.βəw/, balear /də.kə.piˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈta.βew/ valencià /de.ka.piˈta.vew/, /de.ka.piˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

decapitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitavo, decapitàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·veu (5)
# decapitavo
## Català
### Verb

decapitavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitàieu, decapitàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·vo (5)
# decapitava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈta.βə/, balear /də.kə.piˈta.və/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈta.βa/ valencià /de.ka.piˈta.va/, /de.ka.piˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

decapitava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* [1] decapitavi, decapitaia
* [2] decapitaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·va (5)
# decapitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈtat/, occidental /de.ka.piˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

decapitat
* Participi masculí singular del verb decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tat (4)
# decapitis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kəˈpi.tis/, occidental /de.kaˈpi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

decapitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapites, decapitos

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tis (4)
# decapiten
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kəˈpi.tən/, occidental /de.kaˈpi.ten/
   * Rimes: -iten

### Verb

decapiten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de decapitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [2] decapitin
* [3] decapitin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ten (4)
# decapitéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.sim/, occidental /de.ka.piˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

decapitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssom, decapitéssem, decapitàssim, decapitàssem, decapitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tés·sim (5)
# decapitaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾas/, occidental /de.ka.pi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

decapitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ràs (5)
# decapitaies
## Català
### Verb

decapitaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ies (5)
# decapitau
## Català
### Verb

decapitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de decapitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapiteu
* [2] decapiteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tau (4)
# decapitareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.pi.təˈɾɛw/ balear /də.kə.pi.təˈɾəw/, /də.kə.pi.təˈɾɛw/ Occidental: /de.ka.pi.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

decapitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·reu (5)
# escaravia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾəˈβi.ə/, balear /əs.kə.ɾəˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɾaˈβi.a/ valencià /es.ka.ɾaˈvi.a/, /es.ka.ɾaˈβi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De alcaravia per canvi de prefix.

### Nom

escaravia f. ‎(plural escaravies)
* Planta de la família de les umbel·líferes conreada per la seva arrel comestible (Sium sisarum).

#### Traduccions

* Anglès: skirret $^{(en)}$
* Francès: chervis $^{(fr)}$ m.
* Italià: sisaro $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·vi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# escaravies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾəˈβi.əs/, balear /əs.kə.ɾəˈvi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɾaˈβi.es/ valencià /es.ka.ɾaˈvi.es/, /es.ka.ɾaˈβi.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

escaravies f. pl.
* Forma plural de escaravia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·vi·es (5)
# alcaravia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.ɾəˈβi.ə/, balear /əɫ.kə.ɾəˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.ɾaˈβi.a/ valencià /aɫ.ka.ɾaˈvi.a/, /aɫ.ka.ɾaˈβi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del català antic alcaraüia, de l'àrab الكَرَاوِيَا ‎(al-karāwiyā), d’origen incert relacionat amb el grec antic κάρον ‎(káron).

### Nom

alcaravia f. ‎(plural alcaravies)
* comí de prat (Carum carvi)

#### Derivats

* escaravia

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ca·ra·vi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DECat
# alcaravies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.ɾəˈβi.əs/, balear /əɫ.kə.ɾəˈvi.əs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.ɾaˈβi.es/ valencià /aɫ.ka.ɾaˈvi.es/, /aɫ.ka.ɾaˈβi.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

alcaravies f. pl.
* Forma plural de alcaravia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ca·ra·vi·es (5)
# decapito
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kəˈpi.tu/ balear /də.kəˈpi.to/, /də.kəˈpi.tu/ Occidental: /de.kaˈpi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

decapito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decapitar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapite, decapiti, decapit
* [2,3] decapiti, decapite

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·to (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeiopt)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.kaˈpi.to/
       Americà: alt /de.kaˈpi.t(o)/, baix /de.kaˈpi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

decapito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb decapitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·to (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeiopt)
* Anagrama: picotead
# fren
## Català
### Verb

fren
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de frenar.

#### Variants

* freno, frene, freni

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# frenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾə.nəˈɾe/, occidental /fɾe.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

frenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ré (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /fɾe.naˈɾe/
       Americà: alt /f(ɾe).naˈɾe/, baix /fɾe.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

frenaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb frenar
# frenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈfɾe.nən/, occidental /ˈfɾe.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

frenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de frenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb frenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb frenar.

#### Variants

* [2] frenin
* [3] frenin

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nen (2)
# frenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾəˈna.βəw/, balear /fɾəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /fɾeˈna.βew/ valencià /fɾeˈna.vew/, /fɾeˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

frenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nà·veu (3)
# frenem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾəˈnɛm/ balear /fɾəˈnəm/, /fɾəˈnɛm/ Occidental: /fɾeˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

frenem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de frenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb frenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb frenar.

#### Variants

* [1] frenam

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nem (2)
# frenaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾə.nəˈɾi.əs/, occidental /fɾe.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

frenaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de frenar.

#### Variants

* frenarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ri·es (4)
# frenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾəˈna.βəs/, balear /fɾəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /fɾeˈna.βes/ valencià /fɾeˈna.ves/, /fɾeˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

frenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ves (3)
# frenareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾə.nəˈɾɛw/ balear /fɾə.nəˈɾəw/, /fɾə.nəˈɾɛw/ Occidental: /fɾe.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

frenareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·reu (3)
# frenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾə.nəˈɾi.əw/, occidental /fɾe.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

frenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de frenar.

#### Variants

* frenaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·rí·eu (4)
# frenin
## Català

   * Pronúncia: /ˈfɾe.nin/
   * Rimes: -enin

### Verb

frenin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb frenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb frenar.

#### Variants

* [1] frenen
* [2] frenen

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nin (2)
# frenessi
## Català
### Verb

frenessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.

#### Variants

* [1] frenés, frenàs, frenara
* [2] frenés, frenàs, frenara

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nes·si (3)
# frenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾəˈne.səs/, occidental /fɾeˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

frenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.

#### Variants

* frenessis, frenassis, frenasses, frenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nes·ses (3)
# frenàs
## Català
### Verb

frenàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.

#### Variants

* [1] frenessi, frenés, frenara
* [2] frenessi, frenés, frenara

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nàs (2)
* Heterograma de 6 lletres (aefnrs)
# frenares
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾəˈna.ɾəs/, occidental /fɾeˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

frenares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de frenar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.

#### Variants

* [2] frenessis, frenesses, frenassis, frenasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·res (3)
# frenariva
## Català
### Verb

frenariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de frenar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de frenar.

#### Variants

* [1] frenaria
* [2] frenaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ri·va (4)
# frenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾəˈne.siw/, occidental /fɾeˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

frenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb frenar.

#### Variants

* frenésseu, frenàssiu, frenàsseu, frenàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·nés·siu (3)
# frení
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾəˈni/, occidental /fɾeˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

frení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·ní (2)
# frenarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾə.nəˈɾɛm/ balear /fɾə.nəˈɾəm/, /fɾə.nəˈɾɛm/ Occidental: /fɾe.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

frenarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·rem (3)
# frenaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾəˈna.βən/, balear /fɾəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /fɾeˈna.βen/ valencià /fɾeˈna.ven/, /fɾeˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

frenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de frenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ven (3)
# frenarívem
## Català
### Verb

frenarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de frenar.

#### Variants

* frenaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·rí·vem (4)
# frenarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾə.nəˈɾi.ən/, occidental /fɾe.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

frenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de frenar.

#### Variants

* frenariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·na·ri·en (4)