OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# clocaràs
## Català
### Verb

clocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·ràs (3)
# cloquí
## Català
### Verb

cloquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·quí (2)
* Heterograma de 6 lletres (ciloqu)
# clocada
## Català
### Verb

clocada
* Participi femení singular del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·da (3)
# clocaran
## Català
### Verb

clocaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·ran (3)
# cloqueu
## Català
### Verb

cloqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de clocar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb clocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·queu (2)
# clocara
## Català
### Verb

clocara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb clocar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·ra (3)
# cloquen
## Català
### Verb

cloquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de clocar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb clocar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·quen (2)
* Heterograma de 7 lletres (celnoqu)
# clocarà
## Català
### Verb

clocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·rà (3)
# clocava
## Català
### Verb

clocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de clocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ca·va (3)
# cloque
## Català
### Verb

cloque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de clocar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb clocar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb clocar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·que (2)
* Heterograma de 6 lletres (celoqu)
# cloques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɫɔ.kəs/, occidental /ˈkɫɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Nom

cloques f. pl.
* Forma plural de cloca.

### Verb

cloques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de clocar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb clocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: clo·ques (2)
* Heterograma de 7 lletres (celoqsu)
# escloquinar
## Català

Aquesta entrada no té cap citació ni referència que atesti el seu ús real segons els criteris d’inclusió.
   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫu.kiˈna/ balear /əs.kɫo.kiˈna/, /əs.kɫu.kiˈna/ Occidental: nord-occidental /es.kɫo.kiˈna/ valencià /es.kɫo.kiˈnaɾ/, /es.kɫo.kiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escloquinà
   * Etimologia: De l'onomatopeia cloc

### Verb

escloquinar intr.
* Escatainar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escloquino, escloquina, escloquinem

#### Variants

* esclaquinar

#### Relacionats

* cloquejar

#### Traduccions

* Anglès: cackle $^{(en)}$
* Castellà: cacarear $^{(es)}$
* Francès: caqueter $^{(fr)}$
* Portuguès: cacarejar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clo·qui·nar (4)
* Heterograma d'11 lletres (aceilnoqrsu)
# esclaquinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kɫə.kiˈna/ Occidental: nord-occidental /es.kɫa.kiˈna/ valencià /es.kɫa.kiˈnaɾ/, /es.kɫa.kiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esclaquinà
   * Etimologia: Onomatopeic.

### Verb

esclaquinar intr.
* (Maestrat) Sinònim de escatainar.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esclaquinaran
## Català
### Verb

esclaquinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ran (5)
# esclaquinaràs
## Català
### Verb

esclaquinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ràs (5)
# esclaquinàssem
## Català
### Verb

esclaquinàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* esclaquinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nàs·sem (5)
# esclaquinarien
## Català
### Verb

esclaquinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ri·en (6)
# esclaquinat
## Català
### Verb

esclaquinat
* Participi masculí singular del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nat (4)
# esclaquinarem
## Català
### Verb

esclaquinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·rem (5)
# esclaquinareu
## Català
### Verb

esclaquinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·reu (5)
# esclaquineu
## Català
### Verb

esclaquineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·neu (4)
# esclaquinaves
## Català
### Verb

esclaquinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ves (5)
# esclaquinaren
## Català
### Verb

esclaquinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esclaquinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* [2] esclaquinassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ren (5)
# esclaquines
## Català
### Verb

esclaquines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nes (4)
# esclaquinaven
## Català
### Verb

esclaquinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ven (5)
# esclaquinàreu
## Català
### Verb

esclaquinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esclaquinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* [2] esclaquinàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nà·reu (5)
# esclaquiní
## Català
### Verb

esclaquiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·ní (4)
# esclaquinarà
## Català
### Verb

esclaquinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·rà (5)
# esclaquinàveu
## Català
### Verb

esclaquinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nà·veu (5)
# esclaquina
## Català
### Verb

esclaquina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na (4)
# esclaquinaré
## Català
### Verb

esclaquinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ré (5)
# esclaquinassen
## Català
### Verb

esclaquinassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* esclaquinaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nas·sen (5)
# esclaquinem
## Català
### Verb

esclaquinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nem (4)
# esclaquinaríeu
## Català
### Verb

esclaquinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·rí·eu (6)
# esclaquinàsseu
## Català
### Verb

esclaquinàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* esclaquinàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nàs·seu (5)
# esclaquinen
## Català
### Verb

esclaquinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nen (4)
# esclaquinava
## Català
### Verb

esclaquinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·va (5)
# esclaquinara
## Català
### Verb

esclaquinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ra (5)
# esclaquinats
## Català
### Verb

esclaquinats
* Participi masculí plural del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nats (4)
# esclaquinares
## Català
### Verb

esclaquinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esclaquinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* [2] esclaquinasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·res (5)
# esclaquinà
## Català
### Verb

esclaquinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nà (4)
# esclaquinaríem
## Català
### Verb

esclaquinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·rí·em (6)
# esclaquinaries
## Català
### Verb

esclaquinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ri·es (6)
# esclaquine
## Català
### Verb

esclaquine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esclaquinar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esclaquinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·ne (4)
# esclaquinasses
## Català
### Verb

esclaquinasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* esclaquinares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nas·ses (5)
# esclaquinant
## Català
### Verb

esclaquinant
* Gerundi del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nant (4)
# esclaquinaria
## Català
### Verb

esclaquinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esclaquinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·ri·a (6)
# esclaquinada
## Català
### Verb

esclaquinada
* Participi femení singular del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·da (5)
# esclaquinàrem
## Català
### Verb

esclaquinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esclaquinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclaquinar.

#### Variants

* [2] esclaquinàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nà·rem (5)
# esclaquinàvem
## Català
### Verb

esclaquinàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·nà·vem (5)
# esclaquinades
## Català
### Verb

esclaquinades
* Participi femení plural del verb esclaquinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·qui·na·des (5)
# escainar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kəjˈna/ Occidental: nord-occidental /es.kajˈna/ valencià /es.kajˈnaɾ/, /es.kajˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escainà
   * Etimologia: Variant de escatainar.

### Verb

escainar intr.
* (mallorquí, menorquí) escatainar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cai·nar (3)
* Anagrames: canàries, casarien, escarnia, saciaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# pilot
## Català

   * Pronúncia: /piˈɫɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De l'italià piloto, procedent del grec bizantí πηδoτής ‎(pēdotḗs, «timoner»), segle XIV [1]
   * Etimologia: De pila i el sufix -ot, segle XV [2]

### Nom

pilot m. f. ‎(plural pilots)
* Persona destinada a dirigir un vehicle, especialment quan és aquàtic o aeri, o de qualsevol tipus quan és de competició. En alguns vehicles amb més d'un tripulant (típicament vaixells), el pilot no és responsable del govern de la nau, només de mantenir la direcció indicada.

#### Compostos i expressions

* Pilot automàtic. Sistema automatitzat per mantenir estable la direcció d'un vehicle, en especial avions, sense la intervenció humana. En alguns casos realitza intervencions complexes de navegació.

#### Sinònims

* guia, comandant, conductor, timoner
* indicador

#### Traduccions

* Anglès: pilot $^{(en)}$
* Castellà: piloto $^{(es)}$
* Francès: pilote $^{(fr)}$

### Nom

pilot m. ‎(plural pilots)
* Superlatiu de pila, en especial pel que fa a la pila d'amuntegar coses.
* Qualsevol dels indicadors d'una màquina o sistema mitjançant llums petits.
* El grup més nombrós de ciclistes en una competició, que pedalen a una mateixa velocitat.
* (peixos) pàmpol

#### Derivats

* apilotar

#### Traduccions

* Anglès: peloton $^{(en)}$
* Castellà: pelotón $^{(es)}$
* Francès: peloton $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·lot (2)
* Anagrames: polit, Polit, Pòlit

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈpaɪlət/ àudio (EUA)

### Nom

pilot ‎(plural pilots)
* pilot
# Ehre
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːʁə/ àudio
   * Etimologia: Del protogermànic *aizō, cognat del nòrdic antic eir(«mercè»), del saxó antic ēra («honor, protecció, mercè») i del llatí aes-tumare ‎(«confiar, prendre o donar la paraula»); del protoindoeuropeu *ais-(«venerar, homenatjar»).

### Nom

Ehre f. ‎(genitiu Ehre, plural Ehren)
* honor
    Hier steht meine Ehre auf dem Spel!Aquí està en joc el meu honor!
* distinció, guardó, honor, premi
    Ihr wurde mit der Auszeichnung als beste Songwriterin eine große Ehre zuteil.Ella ha rebut el més important guardó a la composició.
* (obsolet) virginitat, honor
    Sie wollte ihre Ehre bewahren.Ella volia mantenir intacta la seva virginitat.

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | die | Ehre | die | Ehren |
| Genitiu | der | Ehre | der | Ehren |
| Datiu | der | Ehre | den | Ehren |
| Acusatiu | die | Ehre | die | Ehren |

#### Sinònims

* [1] Ansehen, Ehrgefühl, Selbstgefühl, Stolz, Wertgefühl, Würde
* [2] Achtung, Hochachtung, Wertschätzung
* [3] Jungfräulichkeit, Keuschheit, Virginität

#### Antònims

* [1] Abscheu
* [2] Beleidigung
* [3] Schande

### Vegeu també

* Friedrich Kluge, Etymological Dictionary of the German Language, 1891
* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Woerterbuch, p.16
# Ehren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːʁən/ àudio

### Nom

Ehren
* forma plural de Ehre
# hipòtesi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iˈpɔ.tə.zi/, balear /iˈpɔ.tə.zi/ alguerès /iˈpɔ.tɛ.zi/ Occidental: /iˈpɔ.te.zi/
   * Etimologia: Del llatí hypothĕsis, del grec antic ὑπόθεσις ‎(hypóthesis), de ύπο ‎(ýpo, «per baix») i φέσις ‎(phésis, «conclusió»), és a dir, anterior a la conclusió.

### Nom

hipòtesi f. ‎(plural hipòtesis)
* Proposició acceptable que s'ha realitzat a través de la recollida d'informació i dades, i encara que no estigui confirmada, serveix per respondre de forma temptativa a un problema amb base científica.

#### Sinònims

* suposició, conjectura, proposta

#### Derivats

* hipotètic, hipotèticament

#### Traduccions

* Anglès: hypothesis $^{(en)}$
* Castellà: hipótesis $^{(es)}$ f.
* Francès: hypothèse $^{(fr)}$ f.
* Gallec: hipótese $^{(gl)}$ f.
* Italià: ipotesi $^{(it)}$ f.
* Portuguès: hipótese $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·pò·te·si (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# florent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫuˈɾen/ balear /fɫoˈɾent/, /fɫuˈɾen/ Occidental: nord-occidental /fɫoˈɾen/ valencià /fɫoˈɾent/, /fɫoˈɾen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí florens, segle XV.

### Adjectiu

florent inv. ‎(plural florents)
* Que està en flor.
* (figurat) Que té èxit, pròsper.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: flo·rent (2)
* Heterograma de 7 lletres (eflnort)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ovella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈβɛ.ʎə/ balear /oˈvə.ʎə/, /uˈvɛ.jə/ Occidental: nord-occidental /oˈβe.ʎa/ valencià /oˈve.ʎa/, /oˈβe.ʎa/
   * Rimes: -ɛʎa
   * Etimologia: Del llatí ovicula, diminutiu de ovis, segle XI

### Nom

ovella f. ‎(plural ovelles)
* Animal mamífer remugant que té la pell recoberta de llana.

#### Sinònims

* be, feda (septentrional), pècora

#### Relacionats

* marrà (mascle), moltó (castrat), anyell (cria)

#### Traduccions

* Afrikaans: skaap $^{(af)}$
* Albanès: dele $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Schaf $^{(de)}$ n.
* Anglès: sheep $^{(en)}$
* Àrab: خَرُوف‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ոչխար $^{(hy)}$ ‎(votxkhar)
* Asturià: oveya $^{(ast)}$
* Basc: ardi $^{(eu)}$
* Belarús: аве́чка $^{(be)}$ f. ‎(avetxka)
* Bretó: dañvad $^{(br)}$ m.
* Búlgar: овца́ $^{(bg)}$ f. ‎(ovtsà)
* Castellà: oveja $^{(es)}$
* Coreà: 양 $^{(ko)}$ ‎(yang)
* Danès: får $^{(da)}$ n.
* Eslovac: ovca $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: ovca $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: ŝafo $^{(eo)}$
* Estonià: lammas $^{(et)}$
* Feroès: seyður $^{(fo)}$ m.
* Finès: lammas $^{(fi)}$
* Francès: mouton $^{(fr)}$
* Friülà: piore $^{(fur)}$, fede $^{(fur)}$ f.
* Gallec: ovella $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: dafad $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ცხვარი $^{(ka)}$ ‎(tskhvari)
* Grec: πρόβατο $^{(el)}$ n. ‎(próvato)
* Grec antic: ὄϊς $^{(grc)}$ m. f. ‎(óïs), πρόβατον $^{(grc)}$ n. ‎(próbaton)
* Groenlandès: sava $^{(kl)}$
* Guaraní: ovecha $^{(gn)}$
* Hebreu: כֶּבֶשׂ $^{(he)}$ m.
* Hindi: भेड़ $^{(hi)}$ f.
* Ídix: שעפּס‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: mutono $^{(io)}$
* Indonesi: domba $^{(id)}$
* Irlandès: caora $^{(ga)}$ f.
* Islandès: sauður $^{(is)}$ m.
* Italià: pecora $^{(it)}$
* Japonès: 羊 $^{(ja)}$
* Kazakh: қой $^{(kk)}$ ‎(qoy/khoi)
* Kirguís: кой $^{(ky)}$ ‎(koi)
* Kurd: mî $^{(ku)}$
* Letó: aita $^{(lv)}$
* Lituà: avis $^{(lt)}$
* Llatí: ovis $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Schof $^{(lb)}$ n.
* Macedoni: овца $^{(mk)}$ f.
* Maltès: nagħġa $^{(mt)}$ f.
* Mongol: хонь $^{(mn)}$
* Neerlandès: schaap $^{(nl)}$ n.
* Noruec: får $^{(no)}$ n., sau $^{(no)}$ m.
* Occità: oelha $^{(oc)}$ f., feda $^{(oc)}$ f.
* Persa: گوسفند‎ $^{(fa)}$
* Polonès: owca $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ovelha $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: uwija $^{(qu)}$
* Retoromànic: nursa $^{(rm)}$ f., nuorsa $^{(rm)}$ f.
* Romanès: oaie $^{(ro)}$ f.
* Rus: овца́ $^{(ru)}$ f. ‎(ovtsà)
* Sard: brebei $^{(sc)}$, chessi $^{(sc)}$, tzicca $^{(sc)}$
* Serbocroat: овца $^{(sh)}$, ovca $^{(sh)}$
* Suahili: kondoo $^{(sw)}$
* Suec: får $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: гӯсфанд $^{(tg)}$
* Tagal: tupa $^{(tl)}$
* Tai: แกะ $^{(th)}$
* Turc: koyun $^{(tr)}$
* Txec: ovce $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: вівця́ $^{(uk)}$ f. ‎(vivtsià)
* Uzbek: qo'y $^{(uz)}$
* Való: moton $^{(wa)}$ m., bedot $^{(wa)}$ m.
* Vènet: piègora $^{(vec)}$ f., pégora $^{(vec)}$
* Vietnamita: cừu $^{(vi)}$
* Volapük: jip $^{(vo)}$
* Wolof: xar mi $^{(wo)}$
* Xinès: 綿羊 $^{(zh)}$ ‎(绵羊, miányáng)
* Zulú: imvu $^{(zu)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ve·lla (3)
* Anagrames: allevo $^{(revers)}$, alvèol

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# florents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɫuˈɾens/ balear /fɫoˈɾens/, /fɫuˈɾens/ Occidental: /fɫoˈɾens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

florents inv. pl.
* Forma plural de florent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: flo·rents (2)
* Heterograma de 8 lletres (eflnorst)
# malserveixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃin/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvə.ʃin/, /ˌmaɫ.sərˈvɛ.ʃin/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃin/

### Verb

malserveixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb malservir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xin (4)
# malserveix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛʃ/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvəʃ/, /ˌmaɫ.sərˈvɛʃ/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβejʃ/ valencià /ˌmaɫ.seɾˈvejʃ/, /ˌmaɫ.seɾˈβejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

malserveix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de malservir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·veix (3)
# malserveixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃəs/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvə.ʃəs/, /ˌmaɫ.sərˈvɛ.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃes/ valencià /ˌmaɫ.seɾˈvej.ʃes/, /ˌmaɫ.seɾˈβe.ʃes/
   * Rimes: -ɛjʃes

### Verb

malserveixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xes (4)
# malserveixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃu/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃo/ valencià /ˌmaɫ.seɾˈvej.ʃo/, /ˌmaɫ.seɾˈβe.ʃo/

### Verb

malserveixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xo (4)
# malserveixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃi/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvə.ʃi/, /ˌmaɫ.sərˈvɛ.ʃi/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃi/

### Verb

malserveixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malservir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb malservir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb malservir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xi (4)
# malserveixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃis/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvə.ʃis/, /ˌmaɫ.sərˈvɛ.ʃis/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃis/

### Verb

malserveixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xis (4)
# malserveixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.sərˈbɛ.ʃən/ balear /ˌmaɫ.səɾˈvə.ʃən/, /ˌmaɫ.sərˈvɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.serˈβej.ʃen/ valencià /ˌmaɫ.seɾˈvej.ʃen/, /ˌmaɫ.seɾˈβe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

malserveixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de malservir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ser·vei·xen (4)