OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# occipite
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔkˈkɪ.pɪ.tɛ/

### Nom

occipite
* ablatiu singular de occiput
# occipitotemporal
## Anglès
### Adjectiu

occipitotemporal ‎(no comparable)
* (anatomia) temporooccipital

### Vegeu també

* occipitotemporal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# occipitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔkˈkɪ.pɪ.tʊm/

### Nom

occipitum
* genitiu plural de occiput
# occipucio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ok.θiˈpu.θjo/
       Americà: alt /ok.s(i)ˈpu.sjo/, baix /ok.siˈpu.sjo/
   * Rimes: -uθjo

### Nom

occipucio m. ‎(plural occipucios)
* (anatomia) occípit

### Miscel·lània

* Síl·labes: oc·ci·pu·cio (4)

### Vegeu també

* occipucio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# occipital lobe
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɑkˈsɪpɪtəl ˌloʊb/

### Nom

occipital lobe ‎(plural occipital lobes)
* (anatomia) lòbul occipital

### Vegeu també

* occipital lobe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# occipital lobes
## Anglès
### Nom

occipital lobes
* forma plural de occipital lobe
# occipiti
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔkˈkɪ.pɪ.tiː/

### Nom

occipitī
* datiu singular de occiput
# occipitibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔk.kɪˈpɪ.tɪ.bʊs/

### Nom

occipitibus
* datiu plural de occiput
* ablatiu plural de occiput
# occipitis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔkˈkɪ.pɪ.tɪs/

### Nom

occipitis
* genitiu singular de occiput
# novel·làsseu
## Català
### Verb

novel·làsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·làveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫa.βəw/, /nu.βəˈɫa.βəw/ balear /no.vəɫˈɫa.vəw/, /nu.vəɫˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫa.βew/, /no.βeˈɫa.βew/ valencià /no.veɫˈɫa.vew/, /no.βeˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

novel·làveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de novel·lar.
# novel·léssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫe.səm/, /nu.βəˈɫe.səm/ balear /no.vəɫˈɫe.səm/, /nu.vəɫˈɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫe.sem/, /no.βeˈɫe.sem/ valencià /no.veɫˈɫe.sem/, /no.βeˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

novel·léssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫe.səw/, /nu.βəˈɫe.səw/ balear /no.vəɫˈɫe.səw/, /nu.vəɫˈɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫe.sew/, /no.βeˈɫe.sew/ valencià /no.veɫˈɫe.sew/, /no.βeˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

novel·lésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·léssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫe.siw/, /nu.βəˈɫe.siw/ balear /no.vəɫˈɫe.siw/, /nu.vəɫˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫe.siw/, /no.βeˈɫe.siw/ valencià /no.veɫˈɫe.siw/, /no.βeˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

novel·léssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·làssiu
## Català
### Verb

novel·làssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·lés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫes/, /nu.βəˈɫes/ balear /no.vəɫˈɫes/, /nu.vəɫˈɫes/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫes/, /no.βeˈɫes/ valencià /no.veɫˈɫes/, /no.βeˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

novel·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·léssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.βəɫˈɫe.sim/, /nu.βəˈɫe.sim/ balear /no.vəɫˈɫe.sim/, /nu.vəɫˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /no.βeɫˈɫe.sim/, /no.βeˈɫe.sim/ valencià /no.veɫˈɫe.sim/, /no.βeˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

novel·léssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# novel·làssim
## Català
### Verb

novel·làssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb novel·lar.
# officinalia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɪ.a/

### Adjectiu

officīnālia
* nominatiu neutre plural de officīnālis
* vocatiu neutre plural de officīnālis
* acusatiu neutre plural de officīnālis
# officinale
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.fi.siˈnal/

### Adjectiu

officinale f. ‎(plural officinales)
* forma femenina de officinal

## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɛ/

### Adjectiu

officīnāle
* nominatiu neutre singular de officīnālis
* vocatiu neutre singular de officīnālis
* acusatiu neutre singular de officīnālis
# officinalem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɛm/

### Adjectiu

officīnālem
* acusatiu masculí/femení singular de officīnālis
# officinae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪˈkiː.naj/

### Nom

officīnae
* nominatiu plural de officīna
* vocatiu plural de officīna
* genitiu singular de officīna
* datiu singular de officīna
# officinales
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.leːs/

### Adjectiu

officīnālēs
* nominatiu masculí/femení plural de officīnālis
* vocatiu masculí/femení plural de officīnālis
* acusatiu masculí/femení plural de officīnālis
# officina
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪˈkiː.na/
   * Etimologia: De officium.

### Nom

officīna f. ‎(genitiu officīnae)
* taller
    officina promercalium vestium ― taller de confecció
* fàbrica
    officina spirandi pulmo ― el pulmó, fàbrica que aspira
* escola
    officina dicendi ― escola d'eloqüència

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | officīna | officīnae |
| Vocatiu | officīna | officīnae |
| Acusatiu | officīnam | officīnās |
| Genitiu | officīnae | officīnārum |
| Datiu | officīnae | officīnīs |
| Ablatiu | officīnā | officīnīs |
# officinalis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɪs/

### Adjectiu

officīnālis m., f., officīnāle n.
* oficinal

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | officīnālis | officīnāle | officīnālēs | officīnālia |
| Vocatiu | officīnālis | officīnāle | officīnālēs | officīnālia |
| Acusatiu | officīnālem | officīnāle | officīnālēs | officīnālia |
| Genitiu | officīnālis | officīnālis | officīnālium | officīnālium |
| Datiu | officīnālī | officīnālī | officīnālibus | officīnālibus |
| Ablatiu | officīnālī | officīnālī | officīnālibus | officīnālibus |

#### Descendents

* Anglès: officinal
* Català: oficinal
* Castellà: oficinal
* Francès: officinal
* Portuguès: oficinal
# officinalium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

officīnālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de officīnālis
# officinali
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.liː/

### Adjectiu

officīnālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de officīnālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de officīnālis
# officinalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔf.fɪ.kiːˈnaː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

officīnālibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de officīnālis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de officīnālis
# nuclearitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

nuclearitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de nuclearitzar.
# nuclearitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾe/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

nuclearitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de nuclearitzar.
# nuclearitzassen
## Català
### Verb

nuclearitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

nuclearitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de nuclearitzar.
# nuclearitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾa/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

nuclearitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de nuclearitzar.
# nuclearitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

nuclearitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de nuclearitzar.
# nuclearitzassin
## Català
### Verb

nuclearitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.ə.ɾi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾi.d͡zaˈɾas/, valencià /nu.kɫe.a.ɾi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

nuclearitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de nuclearitzar.
# nuclearitzasses
## Català
### Verb

nuclearitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nuclearitzar.
# op. cit.
## Català

   * Etimologia: Del llatí opus citatum.

### Abreviatura

op. cit.
* (documentació) en l'obra citada

#### Traduccions

* Armeni: նշվ. աշխ. $^{(hy)}$ ‎(nxv. aixkh.)
* Grec: μν. εργ. $^{(el)}$ ‎(mn. erg.)
* Hebreu: שם $^{(he)}$ ‎(šam)

### Vegeu també

* Abreviacions, Criteris de la Universitat de Barcelona.
# opacarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔ.paːˈkaː.rʊm/

### Adjectiu

opācārum
* genitiu femení plural de opācus
# opac
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈpak/ balear /oˈpak/, /uˈpak/ Occidental: /oˈpak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: Del llatí opācus, segle XV. Doblet de obac.

### Adjectiu

opac m. ‎(femení opaca, plural masculí opacs, plural femení opaques)
* Que no permet el pas de la llum a través.

#### Antònims

* translúcid

#### Traduccions

* Anglès: opaque $^{(en)}$
* Castellà: opaco $^{(es)}$
* Francès: opaque $^{(fr)}$
* Italià: opaco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pac (2)
* Anagrames: acop $^{(alfagrama)}$, apoc, capo $^{(revers)}$, capó, Capó, copa, Copa, copà, poca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# opacament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˌpa.kəˈmen/ balear /oˌpa.kəˈment/, /uˌpa.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /oˌpa.kaˈmen/ valencià /oˌpa.kaˈment/, /oˌpa.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De opac i el sufix -ment.

### Adverbi

opacament
* D’una manera opaca, amb opacitat.

#### Traduccions

* Castellà: opacamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pa·ca·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# opacas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpaː.kaːs/

### Adjectiu

opācās
* acusatiu femení plural de opācus
# oozes
## Anglès
### Verb

oozes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ooze
# oozing
## Anglès
### Verb

oozing
* gerundi de ooze
# opacam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpaː.kam/

### Adjectiu

opācam
* acusatiu femení singular de opācus
# opaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈpa.kə/, occidental /oˈpa.ka/
   * Rimes: -aka

### Adjectiu

opaca f. ‎(plural opaques)
* Forma femenina de opac.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pa·ca (3)
* Anagrames: acopa, acopà, apoca, apocà

## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpaː.kaː/, /ɔˈpaː.ka/

### Adjectiu

opācā
* ablatiu femení singular de opācus
opāca
* nominatiu femení singular de opācus
* nominatiu neutre plural de opācus
* vocatiu femení singular de opācus
* vocatiu neutre plural de opācus
* acusatiu neutre plural de opācus
# opacae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpaː.kaj/

### Adjectiu

opācae
* nominatiu femení plural de opācus
* vocatiu femení plural de opācus
* genitiu femení singular de opācus
* datiu femení singular de opācus
# opportunités
## Francès
### Nom

opportunités f. pl.
* forma plural de opportunité
# opposing
## Anglès
### Adjectiu

opposing
* oposat
# oppressive
## Anglès
### Adjectiu

oppressive ‎(comparatiu more oppressive, superlatiu most oppressive)
* opressiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# opportunité
## Francès
### Nom

opportunité f. ‎(plural opportunités)
* oportunitat
# oppositional defiant disorder
## Anglès
### Nom

oppositional defiant disorder ‎(incomptable)
* trastorn d'oposició desafiant

### Vegeu també

* oppositional defiant disorder. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# opportuno
## Italià

   * Pronúncia: /op.porˈtuː.no/

### Adjectiu

opportuno m. ‎(femení opportuna, plural masculí opportuni, plural femení opportune)
* oportú

### Miscel·lània

* Síl·labes: op·por·tù·no (4)
# opposite
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒpəzɪt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

opposite ‎(no comparable)
* oposat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# opressiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.pɾəˈsiw/, occidental /o.pɾeˈsiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí oppressivus, format pel prefix op- ‎(«per sobre») i l'adjectiu derivat del verb premo ‎(«prèmer»).

### Adjectiu

opressiu m. ‎(femení opressiva, plural masculí opressius, plural femení opressives)
* Que causa un pes per damunt.
* Que impedeix respirar o dóna sensació d'ofegament.
    Ex.: "Fa una calor opressiva."
* Que exerceix un control molt restrictiu.
    Ex.: "Les mesures econòmiques de l'anterior govern eren molt opressives".

#### Traduccions

* Alemany: bedrückend $^{(de)}$
* Anglès: oppressive $^{(en)}$
* Castellà: opresivo $^{(es)}$
* Francès: oppressif $^{(fr)}$
* Italià: opprimente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pres·siu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# opposition
## Anglès

   * Pronúncia: /ɒpəˈzɪʃən/ àudio (EUA)

### Adjectiu

opposition
* opositor
    Opposition candidate - Candidat opositor

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# objectàssiu
## Català
### Verb

objectàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectàssem
## Català
### Verb

objectàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectàsseu
## Català
### Verb

objectàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectàssim
## Català
### Verb

objectàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈta.βəw/ balear /ob.ʒəkˈta.vəw/, /ub.ʒəkˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ob.d͡ʒekˈta.βew/ valencià /ob.d͡ʒekˈta.vew/, /ob.d͡ʒekˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

objectàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de objectar.
# objectés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈtes/ balear /ob.ʒəkˈtes/, /ub.ʒəkˈtes/ Occidental: /ob.d͡ʒekˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

objectés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈte.səm/ balear /ob.ʒəkˈte.səm/, /ub.ʒəkˈte.səm/ Occidental: /ob.d͡ʒekˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

objectéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈte.səw/ balear /ob.ʒəkˈte.səw/, /ub.ʒəkˈte.səw/ Occidental: /ob.d͡ʒekˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

objectésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# objectéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.ʒəkˈte.sim/ balear /ob.ʒəkˈte.sim/, /ub.ʒəkˈte.sim/ Occidental: /ob.d͡ʒekˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

objectéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb objectar.
# oposares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puˈza.ɾəs/ balear /o.poˈza.ɾəs/, /u.puˈza.ɾəs/ Occidental: /o.poˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

oposares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de oposar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oposar.

#### Variants

* [2] oposeguesses, oposessis, oposesses, oposassis, oposasses

### Miscel·lània

* Anagrama: oposar-se
# oposaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾi.ə/ balear /o.po.zəˈɾi.ə/, /u.pu.zəˈɾi.ə/ Occidental: /o.po.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

oposaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de oposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de oposar.
# oposaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾas/ balear /o.po.zəˈɾas/, /u.pu.zəˈɾas/ Occidental: /o.po.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

oposaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de oposar.
# oposaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾi.əw/ balear /o.po.zəˈɾi.əw/, /u.pu.zəˈɾi.əw/ Occidental: /o.po.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

oposaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de oposar.
# oposareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾɛw/ balear /o.po.zəˈɾəw/, /u.pu.zəˈɾɛw/ Occidental: /o.po.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

oposareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de oposar.
# oposaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾi.əs/ balear /o.po.zəˈɾi.əs/, /u.pu.zəˈɾi.əs/ Occidental: /o.po.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

oposaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de oposar.
# oposaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾe/ balear /o.po.zəˈɾe/, /u.pu.zəˈɾe/ Occidental: /o.po.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

oposaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de oposar.
# oposarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾi.ən/ balear /o.po.zəˈɾi.ən/, /u.pu.zəˈɾi.ən/ Occidental: /o.po.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

oposarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de oposar.
# oposarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pu.zəˈɾa/ balear /o.po.zəˈɾa/, /u.pu.zəˈɾa/ Occidental: /o.po.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

oposarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de oposar.
# obvendries
## Català
### Verb

obvendries
* (balear) Segona persona del singular (tu) del condicional de obvenir.

#### Variants

* obvindries
# obvendrà
## Català
### Verb

obvendrà
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de obvenir.

#### Variants

* obvindrà

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·ven·drà (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdenorv)
* Anagrames: bordaven, brodaven
# obvendré
## Català
### Verb

obvendré
* (balear) Primera persona del singular (jo) del futur de obvenir.

#### Variants

* obvindré
# obvendríeu
## Català
### Verb

obvendríeu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obvenir.

#### Variants

* obvindríeu
# obvenen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ubˈbe.nən/ balear /obˈve.nən/, /ubˈve.nən/ Occidental: nord-occidental /obˈbe.nen/ valencià /obˈve.nen/, /obˈbe.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

obvenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de obvenir.
# obvendria
## Català
### Verb

obvendria
* (balear) Primera persona del singular (jo) del condicional de obvenir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de obvenir.

#### Variants

* [1] obvindria
* [2] obvindria
# obvendràs
## Català
### Verb

obvendràs
* (balear) Segona persona del singular (tu) del futur de obvenir.

#### Variants

* obvindràs
# obvendrien
## Català
### Verb

obvendrien
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de obvenir.

#### Variants

* obvindrien
# obvendreu
## Català
### Verb

obvendreu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de obvenir.

#### Variants

* obvindreu
# ocorrs
## Català
### Verb

ocorrs
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ocórrer.

#### Variants

* ocorres
# ocorrérem
## Català
### Verb

ocorrérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorréssem, ocorreguéssim, ocorreguéssem, ocorreguérem
# ocorréreu
## Català
### Verb

ocorréreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorrésseu, ocorreguéssiu, ocorreguésseu, ocorreguéreu
# ocorris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈko.ris/ balear /oˈko.ris/, /uˈko.ris/ Occidental: /oˈko.ris/
   * Rimes: -oris

### Verb

ocorris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocórregues, ocorros
# ocorriven
## Català
### Verb

ocorriven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ocórrer.

#### Variants

* ocorreven, ocorrien
# ocorrives
## Català
### Verb

ocorrives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ocórrer.

#### Variants

* ocorreves, ocorries
# ocorro
## Català
### Verb

ocorro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ocórrer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [1] ocórrec, ocorri, ocorr
* [2] ocorri, ocórrega
# ocorros
## Català
### Verb

ocorros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorris, ocórregues
# ocorriva
## Català
### Verb

ocorriva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ocórrer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ocórrer.

#### Variants

* [1] ocorreva, ocorria
* [2] ocorreva, ocorria
# ocorrés
## Català
### Verb

ocorrés
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [1] ocorrera, ocorregués, ocorreguera
* [2] ocorrera, ocorregués, ocorreguera

### Miscel·lània

* Anagrama: escorro
# origine
## Català
### Verb

origine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de originar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb originar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb originar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb originar.

#### Variants

* [1] origino, origini, origín
* [2] origini
* [3] origini
* [4] origini

### Miscel·lània

* Anagrama: roinegi
# originaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒiˈna.βən/ balear /o.ɾi.ʒiˈna.vən/, /u.ɾi.ʒiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒiˈna.βen/ valencià /o.ɾi.d͡ʒiˈna.ven/, /o.ɾi.d͡ʒiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

originaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de originar.
# originaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒiˈna.βəs/ balear /o.ɾi.ʒiˈna.vəs/, /u.ɾi.ʒiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒiˈna.βes/ valencià /o.ɾi.d͡ʒiˈna.ves/, /o.ɾi.d͡ʒiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

originaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de originar.