OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# melva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈmɛɫ.βə/, balear /ˈmɛɫ.və/ Occidental: nord-occidental /ˈmɛɫ.βa/ valencià /ˈmɛɫ.va/, /ˈmɛɫ.βɛ/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *milva, de milvus ‎(«milà»), segle XIV.

### Nom

melva f. ‎(plural melves)
* Peix de la família dels escòmbrids de dors blavós amb taques blau fosc (Auxis rochei).
* bonítol

#### Sinònims

* baldufa, bísol, bonítol, mèlvera
* (arcaismes, localismes) biso, bisol, bonitol, judio, melba, melna, mélvara, mèlvara

#### Traduccions

* Anglès: bullet mackerel $^{(en)}$, bullet tuna $^{(en)}$, frigate mackerel $^{(en)}$
* Asturià: albacora $^{(ast)}$, melva $^{(ast)}$
* Castellà: melva $^{(es)}$, melvera $^{(es)}$
* Francès: bonitou $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mel·va (2)
* Anagrames: valem, velam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat

## Castellà

   * Pronúncia: \ˈmel.βa\
   * Rimes: -elba

### Nom

melva f. ‎(plural melvas)
* (peixos) melva

### Miscel·lània

* Síl·labes: mel·va (2)

### Vegeu també

* melva. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# mel·li-
## Català

   * Pronúncia: (àton) oriental /məɫ.ɫi/, occidental /meɫ.ɫi/
   * Etimologia: Forma prefixada del llatí mĕllis.

### Prefix

mel·li-
* mel

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# melting pot
## Anglès
### Nom

melting pot ‎(plural melting pots)
* gresol

### Vegeu també

* melting pot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# melting pots
## Anglès
### Nom

melting pots
* forma plural de melting pot
# mel·lific
## Català
### Verb

mel·lific
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mel·lificar.
# missam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪs.sam/

### Adjectiu

missam
* acusatiu femení singular de missus
# missalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪsˈsaː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

missālibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de missālis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de missālis
# missara
## Occità

   * Pronúncia: /miˈsa.ɾo̞/
   * Àudio: Bearn

### Nom

missara f. ‎(plural missaras)
* (mamífers) liró gris (Glis glis)
* (mamífers) marmota (Marmota marmota)

#### Sinònims

* [1]: endervon, greule, griule, rat bufon, rat dormeire, arrat dromidèr, landarra
* [2]: marmòta

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las bèstias, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 160. ISBN 978-2-85910-454-2.
# missaras
## Occità

   * Pronúncia: /miˈsa.ɾo̞s/

### Nom

missaras f. pl.
* forma plural de missara
# missalium
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪsˈsaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

missālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de missālis
# missas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪs.saːs/

### Adjectiu

missās
* acusatiu femení plural de missus
# missarum
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪsˈsaː.rʊm/

### Adjectiu

missārum
* genitiu femení plural de missus
# missalis
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪsˈsaː.lɪs/
   * Etimologia: De missa i el sufix -alis.

### Adjectiu

missālis m., f., missāle n.
* missal, de la missa

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | missālis | missāle | missālēs | missālia |
| Vocatiu | missālis | missāle | missālēs | missālia |
| Acusatiu | missālem | missāle | missālēs | missālia |
| Genitiu | missālis | missālis | missālium | missālium |
| Datiu | missālī | missālī | missālibus | missālibus |
| Ablatiu | missālī | missālī | missālibus | missālibus |
# mitificara
## Català
### Verb

mitificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitificam
## Català
### Verb

mitificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mitificar.
# mitificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mi.ti.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /mi.ti.fiˈka/ valencià /mi.ti.fiˈkaɾ/, /mi.ti.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: mitificà
   * Etimologia: De mite i el sufix -ificar.

### Verb

mitificar trans.
* Convertir en un mite.
* Donar gran fama amb alta valoració de qualitats o mèrits.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: mitifico, mitifica, mitifiquem

#### Traduccions

* Anglès: mythologize $^{(en)}$
* Castellà: mitificar $^{(es)}$
* Francès: mythifier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ti·fi·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# mitici
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmiː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

mitici m. pl.
* forma plural de mitico
# mitifica
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.tiˈfi.kə/, occidental /mi.tiˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

mitifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mitificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mitificar.
# mitico
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmiː.ti.ko/

### Adjectiu

mitico m. ‎(femení mitica, plural masculí mitici, plural femení mitiche)
* mític

### Miscel·lània

* Síl·labes: mì·ti·co (3)
# mitific
## Català
### Verb

mitific
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mitificar.
# mitiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.tiˈɣe.səw/, occidental /mi.tiˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

mitiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: /mi.tiˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mitiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitiguí
## Català

   * Pronúncia: /mi.tiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

mitiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mitigar.
# mitiguéssim
## Català

   * Pronúncia: /mi.tiˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

mitiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitigués
## Català

   * Pronúncia: /mi.tiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

mitigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# mitigà
## Català

   * Pronúncia: /mi.tiˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

mitigà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mitigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: imatgi, imatgí
# mitigui
## Català

   * Pronúncia: /miˈti.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

mitigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mitigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mitigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mitigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mitigar.
# mitiguin
## Català

   * Pronúncia: /miˈti.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

mitiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mitigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mitigar.
# mitiguis
## Català

   * Pronúncia: /miˈti.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

mitiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mitigar.
# mitiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.tiˈɣe.səm/, occidental /mi.tiˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

mitiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitigar.
# micorrizaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ku.riˈza.ɾən/ balear /mi.ko.riˈza.ɾən/, /mi.ku.riˈza.ɾən/ Occidental: /mi.ko.riˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

micorrizaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de micorrizar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb micorrizar.
# micorrizar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ku.riˈza/ balear /mi.ko.riˈza/, /mi.ku.riˈza/ Occidental: nord-occidental /mi.ko.riˈza/ valencià /mi.ko.riˈzaɾ/, /mi.ko.riˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Variació de la grafia ròtica del radical riz-.

### Verb

micorrizar intr., trans.
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de micorizar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: micorrizo, micorriza, micorrizem

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·cor·ri·zar (4)
# micorrizares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ku.riˈza.ɾəs/ balear /mi.ko.riˈza.ɾəs/, /mi.ku.riˈza.ɾəs/ Occidental: /mi.ko.riˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

micorrizares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de micorrizar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb micorrizar.
# micorrizara
## Català
### Verb

micorrizara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb micorrizar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb micorrizar.
# micorrizaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ku.ri.zəˈɾan/ balear /mi.ko.ri.zəˈɾan/, /mi.ku.ri.zəˈɾan/ Occidental: /mi.ko.ri.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

micorrizaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de micorrizar.
# micorrizam
## Català
### Verb

micorrizam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de micorrizar.
# missä
## Finès

   * Etimologia: Cas inessiu de mikä.

### Pronom

missä
* on? (interrogatiu)
    Missä sinä olit?On eres?

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre missä
# mistelle
## Anglès
### Nom

mistelle ‎(plural mistelles)
* mistela

### Vegeu també

* mistelle. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# missus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪs.sʊs/
   * Etimologia: Derivat de mittō.

### Adjectiu

missus m., missa f., missum n.
* enviat
* lliurat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | missus | missa | missum | missī | missae | missa |
| Vocatiu | misse | missa | missum | missī | missae | missa |
| Acusatiu | missum | missam | missum | missōs | missās | missa |
| Genitiu | missī | missae | missī | missōrum | missārum | missōrum |
| Datiu | missō | missae | missō | missīs | missīs | missīs |
| Ablatiu | missō | missā | missō | missīs | missīs | missīs |
# mist
## Anglès

   * Pronúncia: /mɪst àudio (EUA)
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *meygʰ- («núvol»).

### Nom

mist ‎(plural mists)
* boirina
    It was difficult to see through the morning mist.Era difícil veure en la boirina del matí.

### Verb

mist ‎(3a persona singular present mists, gerundi misting, passat i participi misted)
* haver boirina
    It's misting this morning.Hi ha boirina aquest matí.
* humitejar, vaporitzar
    I mist my tropical plants every morning.Humitejo les meves plantes tropicals cada matí.
# mistakenly
## Anglès

   * Pronúncia: /mɪˈsteɪ.kən.li/
   * Etimologia: De mistaken i el sufix -ly.

### Adverbi

mistakenly ‎(no comparable)
* erròniament, equivocadament
# mistakes
## Anglès
### Nom

mistakes
* forma plural de mistake

### Verb

mistakes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de mistake

### Miscel·lània

* Síl·labes: mis·takes (2)
# mistaking
## Anglès
### Verb

mistaking
* gerundi de mistake
# mistake
## Anglès

   * Pronúncia: /mɪˈsteɪk/
   * Rimes: -eɪk
   * Etimologia: De l'anglès mitjà mistaken, del nòrdic antic mistaka, equivalent a prefix mis- i take.

### Nom

mistake ‎(plural mistakes)
* error, errada

### Verb

mistake ‎(3a persona singular present mistakes, gerundi mistaking, passat mistook, participi mistaken)
* confondre
    I mistook you for another person. ― Et vaig confondre per una altra persona.
* equivocar-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: mis·take (2)
* Heterograma de 7 lletres (aeikmst)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre mistake
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre mistake
# mistaken
## Anglès

   * Pronúncia: /mɪsˈteɪkən/ àudio (EUA)

### Verb

mistaken
* participi de mistake
# misted
## Anglès
### Verb

misted
* passat i participi de mist
# mocaia
## Català
### Verb

mocaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
# mocaien
## Català
### Verb

mocaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
# mocaies
## Català
### Verb

mocaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de mocar.
# mocam
## Català
### Verb

mocam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mocar.
# mocap
## Anglès
### Nom

mocap ‎(incomptable)
* (videojocs) captura de moviment

#### Sinònims

* motion capture

### Vegeu també

* mocap. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# mocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈka/ balear /moˈka/, /muˈka/ Occidental: nord-occidental /moˈka/ valencià /moˈkaɾ/, /moˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: mocà
   * Etimologia: De moc i la desinència -ar, segle XIV.

### Verb

mocar trans.
* Treure mocs del nas, o intentar-ho, fen servir un mocador o similar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: moco, moca, moquem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* mocador

#### Traduccions

* Castellà: sonar $^{(es)}$
* Francès: moucher $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: MOCAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·car (2)
* Anagrames: comar, marco, Marcó, morca, morcà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# metjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /meˈd͡ʒa/ valencià /meˈd͡ʒaɾ/, /meˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: metjà
   * Etimologia: De metge, segle XIV.

### Verb

metjar trans.
* medicar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: metjo, metja, metgem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: met·jar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aejmrt)
* Anagrama: jartem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# metjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /meˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

metjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de metjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb metjar.
# metjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /me.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

metjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de metjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de metjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: imatjaré
# metjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /me.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

metjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de metjar.
# metjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.d͡ʒəˈɾi.əs/, occidental /me.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

metjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de metjar.
# moderàreu
## Català
### Verb

moderàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de moderar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.
# moderàsseu
## Català
### Verb

moderàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.
# moderàveu
## Català
### Verb

moderàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de moderar.
# moderàrem
## Català
### Verb

moderàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de moderar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.
# moderàssem
## Català
### Verb

moderàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.
# moderàs
## Català
### Verb

moderàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb moderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·de·ràs (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademors)
* Anagrames: adormes, desamor, merdosa
# mirarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ɾəˈɾa/, occidental /mi.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

mirarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·rà (3)
* Anagrames: amarri, amarrí, armari, arraïm, arriam, arrima, arrimà, raïmar

## Català antic
### Verb

mirarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de mirar
# miraríets
## Català antic
### Verb

miraríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de mirar
# mirariven
## Català
### Verb

mirariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de mirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: mirvarien
# miraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ɾəˈɾe/, occidental /mi.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

miraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·ré (3)
* Anagrames: arriem, arrime, marier

## Català antic
### Verb

miraré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de mirar
# mirariva
## Català
### Verb

mirariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de mirar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de mirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: mirvaria
# mirarum
## Llatí

   * Pronúncia: /miːˈraː.rʊm/

### Adjectiu

mīrārum
* genitiu femení plural de mīrus
# mirarives
## Català
### Verb

mirarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de mirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: mirvaries
# miraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ɾəˈɾi.əw/, occidental /mi.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

miraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de mirar.

## Català antic
### Verb

miraríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de mirar
# miraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /mi.ɾəˈɾas/, occidental /mi.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

miraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de mirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·ràs (3)
* Anagrames: amarris, amarrís, armaris, arrimàs

## Català antic
### Verb

miraràs
* segona persona singular (tu) del futur de mirar
# mundificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mun.di.fiˈka.ɾəw/, occidental /mun.di.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mundificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mundificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàs
## Català
### Verb

mundificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàssim
## Català
### Verb

mundificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàssiu
## Català
### Verb

mundificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mun.di.fiˈka.βəw/, balear /mun.di.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /mun.di.fiˈka.βew/ valencià /mun.di.fiˈka.vew/, /mun.di.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

mundificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mundificar.
# mundificà
## Català

   * Pronúncia: /mun.di.fiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

mundificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mundificar.
# mundificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mun.di.fiˈka.ɾəm/, occidental /mun.di.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mundificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mundificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàsseu
## Català
### Verb

mundificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# mundificàssem
## Català
### Verb

mundificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mundificar.
# multitudinem
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.dɪ.nɛm/

### Nom

multitūdinem
* acusatiu singular de multitūdō
# multitudo
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.doː/
   * Etimologia: De multus.

### Nom

multitūdō f. ‎(genitiu multitūdinis)
* multitud
* gentada

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | multitūdō | multitūdinēs |
| Vocatiu | multitūdō | multitūdinēs |
| Acusatiu | multitūdinem | multitūdinēs |
| Genitiu | multitūdinis | multitūdinum |
| Datiu | multitūdinī | multitūdinibus |
| Ablatiu | multitūdine | multitūdinibus |

#### Sinònims

* massa, turba
# multiversum
## Suec

   * Etimologia: De l'anglès multiverse, construït per analogia amb universe (suec universum) amb substitució del prefix.

### Nom

multiversum n.
* multivers

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | multiversum | multiversumet | multiversum | multiversumen |
| Genitiu | multiversums | multiversumets | multiversums | multiversumens |

#### Relacionats

* universum

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# multo
## Català
### Verb

multo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de multar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb multar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb multar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmʊɫ.toː/

### Verb

multō ‎(1a present$^?$), multās ‎(2a present), multāre ‎(infinitiu), multāvī ‎(perfet), multātum ‎(supí)
* multar, jo multo

### Adjectiu

multō
* datiu masculí singular de multus
* datiu neutre singular de multus
* ablatiu masculí singular de multus
* ablatiu neutre singular de multus
# multitudinum
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.dɪ.nʊm/

### Nom

multitūdinum
* genitiu plural de multitūdō
# multitudines
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.dɪ.neːs/

### Nom

multitūdinēs
* nominatiu plural de multitūdō
* vocatiu plural de multitūdō
* acusatiu plural de multitūdō
# multitudinibus
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪ.tuːˈdɪ.nɪ.bʊs/

### Nom

multitūdinibus
* datiu plural de multitūdō
* ablatiu plural de multitūdō
# multitudini
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.dɪ.niː/

### Nom

multitūdinī
* datiu singular de multitūdō
# multitudinis
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊɫ.tɪˈtuː.dɪ.nɪs/

### Nom

multitūdinis
* genitiu singular de multitūdō
# monesti
## Finès

   * Etimologia: De moni + -sti

### Adverbi

monesti
* sovint, moltes vegades

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre monesti