OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tonsurarien
## Català
### Verb

tonsurarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tonsurar.
# tonsuraries
## Català
### Verb

tonsuraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tonsurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ton·su·ra·ri·es (5)
* Anagrames: retornàssiu, retronàssiu
# tonsurarà
## Català
### Verb

tonsurarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de tonsurar.
# tonsuraràs
## Català
### Verb

tonsuraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de tonsurar.
# tonsuraríeu
## Català
### Verb

tonsuraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tonsurar.
# tonsurariven
## Català
### Verb

tonsurariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tonsurar.
# tonsurarives
## Català
### Verb

tonsurarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de tonsurar.
# tonsurariva
## Català
### Verb

tonsurariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de tonsurar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tonsurar.
# tonsuraré
## Català
### Verb

tonsuraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de tonsurar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ton.su.ɾaˈɾe/, meridional \toŋ.su.ɾaˈɾe\
       Americà: alt /ton.s(u).ɾaˈɾe/, baix \toŋ.su.ɾaˈɾe\, austral /ton.su.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

tonsuraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb tonsurar
# toquegeguéssou
## Català
### Verb

toquegeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegen
## Català
### Verb

toquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de toquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb toquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb toquejar.
# toqueges
## Català
### Verb

toqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de toquejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb toquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·que·ges (3)
* Anagrama: tosquege
# toquegessa
## Català
### Verb

toquegessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegeguessen
## Català
### Verb

toquegeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegegueu
## Català
### Verb

toquegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegegués
## Català
### Verb

toquegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegeguéssom
## Català
### Verb

toquegeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# toquegeguesses
## Català
### Verb

toquegeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb toquejar.
# tossiguesses
## Català
### Verb

tossiguesses
* (col·loquial central, balear, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossir.
# tossides
## Català
### Verb

tossides
* Participi femení plural del verb tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·des (3)
* Anagrames: distesos, dotessis
# tossiguel·la
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tu.siˈɣɛɫ.ɫə/, /tu.siˈɣɛ.ɫə/ balear /to.siˈɣɛɫ.ɫə/, /tu.siˈɣɛɫ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /to.siˈɣɛɫ.ɫa/, /to.siˈɣɛ.ɫa/ valencià /to.siˈɣɛɫ.ɫa/, /to.siˈɣɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛlla

### Nom

tossiguel·la f. ‎(plural tossiguel·les)
* (eivissenc) Tos insistent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·guel·la (4)
* Anagrama: allotgéssiu

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# tossigueu
## Català
### Verb

tossigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tossir.
# tossien
## Català
### Verb

tossien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·en (3)
* Anagrames: entossi, entossí, notessi, seitons
# tossiguem
## Català
### Verb

tossiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tossir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb tossir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·si·guem (3)
* Anagrama: motgéssiu
# tossiguessen
## Català
### Verb

tossiguessen
* (col·loquial central, balear, nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tossir.
# tossies
## Català
### Verb

tossies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tossir.
# transcendiven
## Català
### Verb

transcendiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de transcendir.
# transcendiu
## Català
### Verb

transcendiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de transcendir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb transcendir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb transcendir.
# transcendissi
## Català
### Verb

transcendissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcendir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcendir.
# transcendiva
## Català
### Verb

transcendiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de transcendir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de transcendir.
# transcendives
## Català
### Verb

transcendives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de transcendir.
# transcendix
## Català
### Verb

transcendix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de transcendir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb transcendir.
# transcendissin
## Català
### Verb

transcendissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcendir.
# transcendissis
## Català
### Verb

transcendissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transcendir.
# tremparíveu
## Català
### Verb

tremparíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pa·rí·veu (4)
* Anagrames: vituperarem, vituperàrem
# trempat
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəmˈpat/, occidental /tɾemˈpat/
   * Rimes: -at

### Verb

trempat
* Participi masculí singular del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pat (2)
* Anagrames: temprat, temptar
# trempaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəmˈpa.βən/, balear /tɾəmˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /tɾemˈpa.βen/ valencià /tɾemˈpa.ven/, /tɾemˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

trempaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pa·ven (3)
* Anagrama: tempraven
# trempassen
## Català
### Verb

trempassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pas·sen (3)
* Anagrama: temprassen
# trempasses
## Català
### Verb

trempasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pas·ses (3)
* Anagrames: prestàssem, temprasses
# trempassis
## Català
### Verb

trempassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pas·sis (3)
* Anagrames: prestàssim, temprassis
# trempassin
## Català
### Verb

trempassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pas·sin (3)
* Anagrama: temprassin
# trempats
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəmˈpats/, occidental /tɾemˈpats/
   * Rimes: -ats

### Verb

trempats
* Participi masculí plural del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pats (2)
* Anagrama: temprats
# trempau
## Català
### Verb

trempau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trempar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pau (2)
* Heterograma de 7 lletres (aemprtu)
* Anagrames: permuta, permutà, temprau, tuparem, tupàrem
# trempava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəmˈpa.βə/, balear /tɾəmˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /tɾemˈpa.βa/ valencià /tɾemˈpa.va/, /tɾemˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

trempava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trempar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trempar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trem·pa·va (3)
* Anagrames: temprava, trapàvem
# tracteu
## Català
### Verb

tracteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tractar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tractar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tractar.
# traction
## Francès

   * Pronúncia: /tʁakˈsjɔ̃/

### Nom

traction f. ‎(plural tractions)
* tracció

#### Derivats

* contraction
* rétraction
# tractin
## Català
### Verb

tractin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tractar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tractar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trac·tin (2)
* Anagrama: trincat
# tracti
## Català
### Verb

tracti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tractar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tractar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tractar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tractar.
# tractions
## Francès

   * Pronúncia: /tʁakˈsjɔ̃/

### Nom

tractions f. pl.
* forma plural de traction
# tractis
## Català
### Verb

tractis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tractar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trac·tis (2)
* Anagrama: triscat
# tracto
## Català
### Verb

tracto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tractar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tractar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tractar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trac·to (2)
* Anagrama: torcat
# tractessin
## Català
### Verb

tractessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tractar.
# tractessis
## Català
### Verb

tractessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tractar.
# tractor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəkˈto/ Occidental: nord-occidental /tɾakˈto/, valencià /tɾakˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)

### Nom

tractor m. ‎(plural tractors)
* Vehicle terrestre autopropulsat, de gran potència i amb el mitjà de rodament especialment adaptat a terrenys difícils, pensat principalment per a tasques agrícoles o de la construcció.

#### Traduccions

* Albanès: traktor $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Traktor $^{(de)}$ m.
* Anglès: tractor $^{(en)}$
* Àrab: جَرَار‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: տրակտոր $^{(hy)}$ ‎(traktor)
* Basc: traktore $^{(eu)}$
* Belarús: тра́ктар $^{(be)}$ m. ‎(tràktar)
* Danès: traktor $^{(da)}$ c.
* Eslovac: traktor $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: traktor $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: traktoro $^{(eo)}$
* Estonià: traktor $^{(et)}$
* Finès: traktori $^{(fi)}$
* Francès: tracteur $^{(fr)}$ m.
* Friülà: tratôr $^{(fur)}$ m.
* Gallec: tractor $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ტრაქტორი $^{(ka)}$ ‎(tràktori)
* Grec: ελκυστήρας $^{(el)}$ m. ‎(elkistiras), τρακτέρ $^{(el)}$ n. ‎(trakter)
* Hebreu: טְרַקְטוֹר‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: ट्रैक्टर $^{(hi)}$
* Ídix: טראַקטאָר‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: traktor $^{(id)}$
* Islandès: dráttarvél $^{(is)}$ f.
* Italià: trattore $^{(it)}$ m.
* Kirguís: трактор $^{(ky)}$ ‎(traktor)
* Letó: traktors $^{(lv)}$ m.
* Lituà: traktorius $^{(lt)}$ m.
* Macedoni: тра́ктор $^{(mk)}$ m.
* Maltès: trekter $^{(mt)}$ m.
* Mongol: трактор $^{(mn)}$
* Neerlandès: tractor $^{(nl)}$ m.
* Noruec: traktor $^{(no)}$ m.
* Occità: tractor $^{(oc)}$ m.
* Persa: تراکتور‎ $^{(fa)}$
* Polonès: traktor $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: trator $^{(pt)}$ m.
* Romanès: tractor $^{(ro)}$ n.
* Rus: тра́ктор $^{(ru)}$ m. ‎(tràktor)
* Suahili: trekta $^{(sw)}$
* Suec: traktor $^{(sv)}$
* Tadjik: трактор $^{(tg)}$
* Tagal: guyod $^{(tl)}$
* Turc: traktör $^{(tr)}$
* Txec: traktor $^{(cs)}$ m.
* Való: tracteur $^{(wa)}$ m.
* Vietnamita: máy kéo $^{(vi)}$
* Volapük: träktor $^{(vo)}$
* Xinès: 拖拉機 $^{(zh)}$ ‎(拖拉机, tuōlājī)

### Miscel·lània

* Síl·labes: trac·tor (2)
# traspunxaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.puɲˈʃa.ɾən/, occidental /tɾas.puɲˈt͡ʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

traspunxaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de traspunxar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspunxar.
# traspunxara
## Català
### Verb

traspunxara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspunxar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspunxar.
# traspunxam
## Català
### Verb

traspunxam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de traspunxar.
# traspunxaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.puɲ.ʃəˈɾan/, occidental /tɾas.puɲ.t͡ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

traspunxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de traspunxar.
# traspunxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəsˈpuɲ.ʃə/, occidental /tɾasˈpuɲ.t͡ʃa/

### Verb

traspunxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de traspunxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb traspunxar.
# traspunxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəs.puɲˈʃa/ Occidental: nord-occidental /tɾas.puɲˈt͡ʃa/ valencià /tɾas.puɲˈt͡ʃaɾ/, /tɾas.puɲˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: traspunxà
   * Etimologia: Del prefix tras- i punxar.

### Verb

traspunxar trans.
* Traspassar amb un punxó.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: traspunxo, traspunxa, traspunxem

#### Traduccions

* Castellà: traspasar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pun·xar (3)
* Anagrama: panxarruts

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# trabucava
## Català
### Verb

trabucava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucaves
## Català
### Verb

trabucaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucavi
## Català
### Verb

trabucavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucs
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβuks/, occidental /tɾaˈbuks/
   * Rimes: -uks

### Nom

trabucs m. pl.
* Forma plural de trabuc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bucs (2)
* Heterograma de 7 lletres (abcrstu)
* Anagrama: Buscart
# trabucaven
## Català
### Verb

trabucaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# trabucavo
## Català
### Verb

trabucavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bu·ca·vo (4)
* Anagrama: octubrava
# trabucos
## Català
### Verb

trabucos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trabucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bu·cos (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcorstu)
* Anagrama: octubràs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾaˈβu.kos\, meridional \tɾaˈβu.koh\
       Americà: alt /t͡saˈbu.k(o)s/, baix \tɾaˈβu.koh\, austral \tɾaˈβu.kos\
   * Rimes: -ukos

### Nom

trabucos m. pl.
* forma plural de trabuco
# trabucà
## Català
### Verb

trabucà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de trabucar.
# trabuco
## Català

   * Pronúncia: central /tɾəˈβu.ku/, occidental /tɾaˈbu.ko/
   * Rimes: -uko

### Verb

trabuco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trabucar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trabucar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trabucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bu·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcortu)
* Anagrames: octubra, octubrà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tɾaˈβu.ko\
       Americà: alt /t͡saˈbu.k(o)/, baix \tɾaˈβu.ko\
   * Rimes: -uko

### Nom

trabuco m. ‎(plural trabucos)
* trabuc

### Verb

trabuco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb trabucar

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bu·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcortu)
# traspuí
## Català
### Verb

traspuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pasturi, pasturí
# traspuïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəsˈpu.in/, occidental /tɾasˈpu.in/
   * Rimes: -uin

### Verb

traspuïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb traspuar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturin
# traspuéssim
## Català
### Verb

traspuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pasturéssim, permutassis
# traspuéssiu
## Català
### Verb

traspuéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturéssiu
# traspuésseu
## Català
### Verb

traspuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturésseu
# traspuàveu
## Català
### Verb

traspuàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturàveu
# traspués
## Català
### Verb

traspués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pu·és (3)
* Anagrames: pastures, pasturés, superats
# traspuï
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəsˈpu.i/, occidental /tɾasˈpu.i/
   * Rimes: -ui

### Verb

traspuï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traspuar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb traspuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb traspuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pasturi, pasturí
# traspuéssem
## Català
### Verb

traspuéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pasturéssem, permutasses
# trafiquejaria
## Català
### Verb

trafiquejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de trafiquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de trafiquejar.
# trafiquejara
## Català
### Verb

trafiquejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trafiquejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trafiquejar.
# trafiquejares
## Català
### Verb

trafiquejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de trafiquejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trafiquejar.
# trafiquejaran
## Català
### Verb

trafiquejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de trafiquejar.
# trafiquejarien
## Català
### Verb

trafiquejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trafiquejar.
# trafiquejaren
## Català
### Verb

trafiquejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de trafiquejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trafiquejar.
# trafiquejareu
## Català
### Verb

trafiquejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de trafiquejar.
# trenta-nou
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ balear /ˌtɾən.təˈnɔw/, /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ Occidental: /ˌtɾen.taˈnɔw/
   * Rimes: -ɔw
   * Etimologia: De trenta i nou.

### Numeral

trenta-nou inv.
* (cardinal) Trenta més nou.
    Té trenta-nou anys
* (valor ordinal) Trenta-novè, trenta-novena.
    La pàgina trenta-nou

#### Traduccions

* Alemany: neununddreißig $^{(de)}$
* Anglès: thirty-nine $^{(en)}$
* Basc: hogei $^{(eu)}$ ta bederatzi
* Castellà: treinta $^{(es)}$ y nueve
* Esperanto: tridek naŭ $^{(eo)}$
* Francès: trente-neuf $^{(fr)}$
* Gallec: trinta $^{(gl)}$ e nove
* Italià: trentanove $^{(it)}$
* Occità: trenta $^{(oc)}$ nòu, trenta $^{(oc)}$ nau
* Portuguès: trinta $^{(pt)}$ e nove
* Romanès: treizeci $^{(ro)}$ şi nouă
* Rus: тридцать девять $^{(ru)}$ ‎(tridtsat deviat)
* Suec: trettionio $^{(sv)}$
* Tahitià: e toru 'ahuru $^{(ty)}$ ma iva

### Nom

trenta-nou m. ‎(plural trenta-nous)
* Xifra i nombre 39.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·nou (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# trenta-novè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɾɛn.tə.nuˈβɛ/ balear /ˌtɾən.tə.noˈvə/, /ˌtɾɛn.tə.nuˈvɛ/ Occidental: nord-occidental /ˌtɾen.ta.noˈβe/ valencià /ˌtɾen.ta.noˈve/, /ˌtɾen.ta.noˈβe/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De trenta-nou i el sufix -è.

### Numeral

trenta-novè m. ‎(femení trenta-novena, plural masculí trenta-novens, plural femení trenta-novenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició trenta-nou.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit trenta-nou parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* trenta-nové, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: thirty-ninth $^{(en)}$
* Castellà: trigésimo $^{(es)}$ noveno
* Francès: trente-neuvième $^{(fr)}$
* Gallec: trixésimo $^{(gl)}$ noveno
* Italià: trentanovesimo $^{(it)}$
* Occità: trenta $^{(oc)}$ noven, trenta $^{(oc)}$ nauau
* Portuguès: trigésimo-nono $^{(pt)}$

### Nom

trenta-novè m. ‎(plural trenta-novens)
* Una de les trenta-nou parts iguals en que es divideix un tot
    un trenta-novè es representa 1/39

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·no·vè (4)
# trenta-huité
## Català
### Numeral

trenta-huité m. ‎(femení trenta-huitena, plural masculí trenta-huitens, plural femení trenta-huitenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de trenta-vuitè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ta·hui·té (4)