OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# voluntad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \bo.lunˈtað\, meridional \bo.luŋˈta(ð)\
       Americà: alt /bo.lunˈtad/, baix \bo.luŋˈtað\, austral /bo.lunˈtad/
   * Rimes: -ad

### Nom

voluntad f. ‎(plural voluntades)
* voluntat

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lun·tad (3)
* Heterograma de 8 lletres (adlnotuv)
# volumètriques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɫuˈmɛ.tɾi.kəs/ balear /vo.ɫuˈmɛ.tɾi.kəs/, /vu.ɫuˈmɛ.tɾi.kəs/ Occidental: nord-occidental /bo.ɫuˈmɛ.tɾi.kes/ valencià /vo.ɫuˈmɛ.tɾi.kes/, /bo.ɫuˈmɛ.tɾi.kes/

### Adjectiu

volumètriques f. pl.
* Forma plural de volumètrica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lu·mè·tri·ques (5)
# voluntario
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bo.lunˈta.ɾjo/, meridional \bo.luŋˈta.ɾjo\
       Americà: alt /bo.lunˈta.ɾjo/, baix \bo.luŋˈta.ɾjo\, austral /bo.lunˈta.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo

### Adjectiu

voluntario m. ‎(femení voluntaria, plural masculí voluntarios, plural femení voluntarias)
* voluntari

### Nom

voluntario m. ‎(plural voluntarios, femení voluntaria)
* voluntari

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lun·ta·rio (4)
# viatjàssim
## Català
### Verb

viatjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.βəw/, balear /vi.əˈd͡ʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.βew/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.vew/, /bi.aˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

viatjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# viatjàssem
## Català
### Verb

viatjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàsseu
## Català
### Verb

viatjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàssiu
## Català
### Verb

viatjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.ɾəw/, balear /vi.əˈd͡ʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.ɾew/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.ɾew/, /bi.aˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

viatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de viatjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.ɾəm/, balear /vi.əˈd͡ʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.ɾem/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.ɾem/, /bi.aˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

viatjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de viatjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàs
## Català
### Verb

viatjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# volas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.laːs/

### Nom

volās
* acusatiu plural de vola

### Verb

volās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de volō
# volassis
## Català
### Verb

volassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# volarívem
## Català
### Verb

volarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·la·rí·vem (4)
* Anagrama: virolàvem
# volaríveu
## Català
### Verb

volaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·la·rí·veu (4)
* Anagrama: virolàveu
# volassen
## Català
### Verb

volassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·las·sen (3)
* Anagrama: eslavons
# volassin
## Català
### Verb

volassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# volatería
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /bo.la.teˈɾi.a/
       Americà: alt /bo.la.t(e)ˈɾi.a/, baix /bo.la.teˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del català volateria.

### Nom

volatería f. ‎(plural volaterías)
* volateria
* falconeria

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·la·te·rí·a (5)
# volaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɫəˈɾi.əw/ balear /vo.ɫəˈɾi.əw/, /vu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /bo.ɫaˈɾi.ew/ valencià /vo.ɫaˈɾi.ew/, /bo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

volaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·la·rí·eu (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeiloruv)
* Anagrames: olivareu, olivàreu, violareu, violàreu
# volat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈɫat/ balear /voˈɫat/, /vuˈɫat/ Occidental: nord-occidental /boˈɫat/ valencià /voˈɫat/, /boˈɫat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb volar.

### Adjectiu

volat m. ‎(femení volada, plural masculí volats, plural femení volades)
* Enfadat, irritat.
* (tipografia) Que s'escriu per sobre de la ratlla d'escriptura.

#### Relacionats

* punt volat

#### Traduccions

* Anglès: superior $^{(en)}$, raised $^{(en)}$
* Castellà: volado $^{(es)}$
* Francès: petit caractère $^{(fr)}$

### Verb

volat
* Participi masculí singular del verb volar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·lat (2)
* Anagrames: volta, voltà

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# volasses
## Català
### Verb

volasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb volar.
# vuitantegéssim
## Català
### Verb

vuitantegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitanteig
## Català
### Verb

vuitanteig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vuitantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·teig (3)
* Anagrames: vuitantegi, vuitantegí
# vuitantegéssem
## Català
### Verb

vuitantegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitantegis
## Català
### Verb

vuitantegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitantegin
## Català
### Verb

vuitantegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vuitantejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vuitantejar.
# vuitantegésseu
## Català
### Verb

vuitantegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitantegéssiu
## Català
### Verb

vuitantegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitanteja
## Català
### Verb

vuitanteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vuitantejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vuitantejar.
# vuitantegés
## Català
### Verb

vuitantegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vuitantejar.
# vuitantegí
## Català
### Verb

vuitantegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vuitantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·te·gí (4)
* Anagrama: vuitanteig
# venuti
## Italià
### Verb

venuti
* participi passat masculí plural de venire
# venço
## Català
### Verb

venço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vèncer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vèncer.
# venç
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛns/, balear /ˈvɛns/ Occidental: nord-occidental /ˈbens/ valencià /ˈvens/, /ˈbens/
   * Rimes: -ɛns
   * Homòfons: bens ‎(central), béns ‎(occidental), vens, véns ‎(valencià), vents ‎(occidental)

### Verb

venç
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vèncer.
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vèncer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vèncer.
# venuto
## Italià
### Verb

venuto m. ‎(femení venuta, plural masculí venuti, plural femení venute)
* participi passat masculí singular de venire
# venços
## Català
### Verb

venços
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vèncer.
# xa
## Català

   * Pronúncia: alguerès /t͡ʃa/
   * Etimologia: De xia ‎(«tia, senyora»).

### Article

xa f. ‎(masculí xu)
* (alguerès) na (article personal de respecte davant noms)
# xabeba
## Català
### Nom

xabeba f. ‎(plural xabebes)
* Instrument aeròfon, semblant a la flauta, possiblement d'origen àrab.

#### Sinònims

* aixabeba

#### Traduccions

* Anglès: shabbaba $^{(en)}$
* Castellà: ajabeba $^{(es)}$, axabeba $^{(es)}$, jabeba $^{(es)}$
* Francès: shabbaba $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·be·ba (3)

### Vegeu també

* xabeba. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# xabienc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.βiˈɛŋ/ balear /ʃə.biˈəŋk/, /ʃə.biˈɛŋk/ Occidental: nord-occidental /ʃa.βiˈeŋ/ valencià /ʃa.biˈeŋk/, /ʃa.βiˈeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De Xàbia i el sufix -enc.

### Nom

xabienc m. ‎(plural xabiencs, femení xabienca)
* Natural de Xàbia (Marina Alta).

#### Sinònims

* xabier, xabià

### Adjectiu

xabienc m. ‎(femení xabienca, plural masculí xabiencs, plural femení xabienques)
* Originari, pertanyent o relatiu a Xàbia (Marina Alta).

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·bi·enc (3)
* Heterograma de 7 lletres (abceinx)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC, ésAdir
# xabec
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈβɛk/, occidental /ʃaˈbɛk/
   * Rimes: -ɛk
   * Etimologia: De l'àrab شَبَّاك ‎(šabbāk), variant de شُبَّاك ‎(šubbāk), segle XVII.

### Nom

xabec m. ‎(plural xabecs)
* Vaixell de tres pals amb una vela llatina cadascun i bauprès amb un floc. Antigament també duia rems.

#### Traduccions

* Anglès: xebec $^{(en)}$
* Castellà: jabeque $^{(es)}$ m.
* Francès: chebec $^{(fr)}$ m.
* Italià: sciabecco $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·bec (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# vilipendií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈi/, balear /vi.ɫi.pən.diˈi/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈi/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈi/, /bi.ɫi.pen.diˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

vilipendií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vilipendiar.
# vilipendiï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pənˈdi.i/, balear /vi.ɫi.pənˈdi.i/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.penˈdi.i/ valencià /vi.ɫi.penˈdi.i/, /bi.ɫi.penˈdi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

vilipendiï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vilipendiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vilipendiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vilipendiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vilipendiar.
# vilium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwiː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

vīlium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de vīlis
# vilipendiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈe.səm/, balear /vi.ɫi.pən.diˈe.səm/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈe.sem/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈe.sem/, /bi.ɫi.pen.diˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vilipendiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilipendiïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pənˈdi.in/, balear /vi.ɫi.pənˈdi.in/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.penˈdi.in/ valencià /vi.ɫi.penˈdi.in/, /bi.ɫi.penˈdi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

vilipendiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vilipendiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vilipendiar.
# vilipendiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈe.sim/, balear /vi.ɫi.pən.diˈe.sim/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈe.sim/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈe.sim/, /bi.ɫi.pen.diˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vilipendiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilipendiïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pənˈdi.is/, balear /vi.ɫi.pənˈdi.is/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.penˈdi.is/ valencià /vi.ɫi.penˈdi.is/, /bi.ɫi.penˈdi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

vilipendiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwiː.lɪs/
   * Etimologia: Del l'arrel protoidoeuropea wes-li- ‎(«allò que pot ser comprat»).

### Adjectiu

vīlis m., f., vīle n.
* barat
* menyspreable, vil

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | vīlis | vīle | vīlēs | vīlia |
| Vocatiu | vīlis | vīle | vīlēs | vīlia |
| Acusatiu | vīlem | vīle | vīlēs | vīlia |
| Genitiu | vīlis | vīlis | vīlium | vīlium |
| Datiu | vīlī | vīlī | vīlibus | vīlibus |
| Ablatiu | vīlī | vīlī | vīlibus | vīlibus |

#### Derivats

* vīlēscō
* vīlificō
* vīlitās
* vīliter
* vīlitō
# vilipendiésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈe.səw/, balear /vi.ɫi.pən.diˈe.səw/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈe.sew/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈe.sew/, /bi.ɫi.pen.diˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vilipendiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# vilipendiéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɫi.pən.diˈe.siw/, balear /vi.ɫi.pən.diˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /bi.ɫi.pen.diˈe.siw/ valencià /vi.ɫi.pen.diˈe.siw/, /bi.ɫi.pen.diˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vilipendiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vilipendiar.
# voretaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɾə.təˈɾe/ balear /vo.ɾə.təˈɾe/, /vu.ɾə.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /bo.ɾe.taˈɾe/ valencià /vo.ɾe.taˈɾe/, /bo.ɾe.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

voretaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de voretar.
# voretaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɾə.təˈɾi.əw/ balear /vo.ɾə.təˈɾi.əw/, /vu.ɾə.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /bo.ɾe.taˈɾi.ew/ valencià /vo.ɾe.taˈɾi.ew/, /bo.ɾe.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

voretaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de voretar.
# verificherebbero
## Italià
### Verb

verificherebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de verificare
# verificherà
## Italià
### Verb

verificherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de verificare
# verificherei
## Italià
### Verb

verificherei
* primera persona singular (io) del condicional de verificare
# verificheremmo
## Italià
### Verb

verificheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de verificare
# verificheremo
## Italià
### Verb

verificheremo
* primera persona plural (noi) del futur de verificare
# verificherete
## Italià
### Verb

verificherete
* segona persona plural (voi) del futur de verificare
# verificherò
## Italià
### Verb

verificherò
* primera persona singular (io) del futur de verificare
# verificheresti
## Italià
### Verb

verificheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de verificare
# verificherebbe
## Italià
### Verb

verificherebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de verificare
# verifichereste
## Italià
### Verb

verifichereste
* segona persona plural (voi) del condicional de verificare
# vulcanitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kə.niˈd͡ze.sim/, balear /vuɫ.kə.niˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /buɫ.ka.niˈd͡ze.sim/ valencià /vuɫ.ka.niˈze.sim/, /buɫ.ka.niˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vulcanitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vulcanitzar.
# vulcanitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kə.niˈd͡ze.siw/, balear /vuɫ.kə.niˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /buɫ.ka.niˈd͡ze.siw/ valencià /vuɫ.ka.niˈze.siw/, /buɫ.ka.niˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vulcanitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vulcanitzar.
# vulcanizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bul.ka.ni.θaˈθjo.nes/, meridional /bul.ka.ni.θaˈθjo.neh/
       Americà: alt /bul.ka.ni.s(a)ˈsjo.nes/, baix /bul.ka.ni.saˈsjo.neh/, austral /bul.ka.ni.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

vulcanizaciones f. pl.
* forma plural de vulcanización
# vulcanizacions
## Occità
### Nom

vulcanizacions f. pl.
* forma plural de vulcanizacion
# vulcanización
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bul.ka.ni.θaˈθjon/, meridional \bul.ka.ni.θaˈθjoŋ\
       Americà: alt /bul.ka.ni.s(a)ˈsjon/, baix \bul.ka.ni.saˈsjoŋ\, austral /bul.ka.ni.saˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

vulcanización f. ‎(plural vulcanizaciones)
* vulcanització

### Miscel·lània

* Síl·labes: vul·ca·ni·za·ción (5)
# vulcanitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kə.niˈd͡zi/, balear /vuɫ.kə.niˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /buɫ.ka.niˈd͡zi/ valencià /vuɫ.ka.niˈzi/, /buɫ.ka.niˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

vulcanitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vulcanitzar.
# vulcanizacion
## Occità

   * Pronúncia: /byl.ka.ni.zaˈsju/

### Nom

vulcanizacion f. ‎(plural vulcanizacions)
* vulcanització
# vulcanizzazione
## Italià

   * Pronúncia: /vul.ka.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

vulcanizzazione f. ‎(plural vulcanizzazioni)
* vulcanització

### Miscel·lània

* Síl·labes: vul·ca·niz·za·zió·ne (6)
# vulcanizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /vul.ka.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

vulcanizzazioni f. pl.
* forma plural de vulcanizzazione
# vulcano-
## Català

   * Etimologia: Del llatí Vulcanus.

### Prefix

vulcano-
* Relatiu o corresponent als volcans.
    vulcano- + -logia → vulcanologia

#### Variants

* vulcani-

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# xarrotejo
## Català
### Verb

xarrotejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de xarrotejar.
# xarrotejà
## Català
### Verb

xarrotejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xarrotejar.
# xarrotejàssem
## Català
### Verb

xarrotejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotejàveu
## Català
### Verb

xarrotejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de xarrotejar.
# xarrotejàreu
## Català
### Verb

xarrotejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de xarrotejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotejàsseu
## Català
### Verb

xarrotejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotejaven
## Català
### Verb

xarrotejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de xarrotejar.
# xarrotejàrem
## Català
### Verb

xarrotejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de xarrotejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotejaves
## Català
### Verb

xarrotejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de xarrotejar.
# voltàssem
## Català
### Verb

voltàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.
# voltàsseu
## Català
### Verb

voltàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.
# voltàssiu
## Català
### Verb

voltàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.
# voltàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫˈta.ɾəm/ balear /voɫˈta.ɾəm/, /vuɫˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /boɫˈta.ɾem/ valencià /voɫˈta.ɾem/, /boɫˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

voltàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de voltar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.
# voltàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫˈta.βəw/ balear /voɫˈta.vəw/, /vuɫˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /boɫˈta.βew/ valencià /voɫˈta.vew/, /boɫˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

voltàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de voltar.
# voltàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫˈta.ɾəw/ balear /voɫˈta.ɾəw/, /vuɫˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /boɫˈta.ɾew/ valencià /voɫˈta.ɾew/, /boɫˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

voltàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de voltar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.
# voltàssim
## Català
### Verb

voltàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb voltar.

### Miscel·lània

* Anagrama: malvistos
# voltàieu
## Català
### Verb

voltàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de voltar.
# vigent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈʒen/ balear /viˈʒent/, /viˈʒen/ Occidental: nord-occidental /biˈʒen/ valencià /viˈd͡ʒent/, /biˈd͡ʒen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí vigens, segle XIX, de vigēre ‎(«estar en vigor»).

### Adjectiu

vigent inv. ‎(plural vigents)
* Que vigeix.
* Dit d'una llei que està en vigor, que és observada.

#### Traduccions

* Castellà: vigente $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·gent (2)
* Heterograma de 6 lletres (egintv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vigesqui
## Català
### Verb

vigesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vigir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vigir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vigir.
# vigesc
## Català
### Verb

vigesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vigir.
# xistà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃisˈta/, occidental /t͡ʃisˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

xistà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xis·tà (2)
* Anagrames: taxis, xitàs
# xistàssim
## Català
### Verb

xistàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xistar.

#### Variants

* xistéssim, xistéssem, xistàssem, xistàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xis·tàs·sim (3)
# xistàssem
## Català
### Verb

xistàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xistar.

#### Variants

* xistéssim, xistéssem, xistàssim, xistàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xis·tàs·sem (3)
# xistàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃisˈta.ɾəw/, occidental /t͡ʃisˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

xistàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de xistar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xistar.

#### Variants

* [2] xistéssiu, xistésseu, xistàssiu, xistàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: xis·tà·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeirstux)
* Anagrames: xutaires, xutaries