OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espolseguessa
## Català
### Verb

espolseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsessi, espolsessa, espolsés, espolsàs, espolsara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gues·sa (5)
# espolseguéssou
## Català
### Verb

espolseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolséssiu, espolsésseu, espolsàssiu, espolsàsseu, espolsàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gués·sou (5)
# espolseguem
## Català
### Verb

espolseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·guem (4)
* Anagrames: esplomegués, peleguéssom
# espolseguessen
## Català
### Verb

espolseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsessin, espolsessen, espolsassin, espolsassen, espolsaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gues·sen (5)
# espolsegueu
## Català
### Verb

espolsegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gueu (4)
* Anagrama: peleguéssou
# espolsegués
## Català
### Verb

espolsegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsessi, espolsés, espolsàs, espolsara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gués (4)
# espolseguéssom
## Català
### Verb

espolseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolséssim, espolséssem, espolsàssim, espolsàssem, espolsàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·se·gués·som (5)
# evaporaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.puˈɾa.ɾən/ balear /ə.və.poˈɾa.ɾən/, /ə.və.puˈɾa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /e.βa.poˈɾa.ɾen/ valencià /e.va.poˈɾa.ɾen/, /e.βa.poˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

evaporaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de evaporar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb evaporar.

#### Variants

* [2] evaporessin, evaporessen, evaporassin, evaporassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·ren (5)
# evaporareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.pu.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.və.po.ɾəˈɾəw/, /ə.və.pu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /e.βa.po.ɾaˈɾew/ valencià /e.va.po.ɾaˈɾew/, /e.βa.po.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

evaporareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de evaporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·reu (5)
# evaporaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.pu.ɾəˈɾi.ə/ balear /ə.və.po.ɾəˈɾi.ə/, /ə.və.pu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /e.βa.po.ɾaˈɾi.a/ valencià /e.va.po.ɾaˈɾi.a/, /e.βa.po.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

evaporaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de evaporar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de evaporar.

#### Variants

* [1] evaporariva
* [2] evaporariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·ri·a (6)
# evaporar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.puˈɾa/ balear /ə.və.poˈɾa/, /ə.və.puˈɾa/ Occidental: nord-occidental /e.βa.poˈɾa/ valencià /e.va.poˈɾaɾ/, /e.βa.poˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: evaporà
   * Etimologia: Del llatí ēvapōrāre, segle XIV.

### Verb

evaporar trans., pron. ‎(pronominal evaporar-se)
* Convertir o convertir-se en vapor.
* esvanir-se, desaparèixer

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: evaporo, evapora, evaporem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: evaporate $^{(en)}$
* Castellà: evaporar $^{(es)}$
* Francès: évaporer $^{(fr)}$
* Italià: evaporare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·rar (4)
* Anagrames: aprovaré, perorava, vaporaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# evaporaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.pu.ɾəˈɾan/ balear /ə.və.po.ɾəˈɾan/, /ə.və.pu.ɾəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /e.βa.po.ɾaˈɾan/ valencià /e.va.po.ɾaˈɾan/, /e.βa.po.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

evaporaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de evaporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·ran (5)
# evaporarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.pu.ɾəˈɾi.ən/ balear /ə.və.po.ɾəˈɾi.ən/, /ə.və.pu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /e.βa.po.ɾaˈɾi.en/ valencià /e.va.po.ɾaˈɾi.en/, /e.βa.po.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

evaporarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de evaporar.

#### Variants

* evaporariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·ri·en (6)
# evaporara
## Català
### Verb

evaporara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb evaporar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb evaporar.

#### Variants

* [1] evaporessi, evaporés, evaporàs
* [2] evaporessi, evaporés, evaporàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·ra (5)
# evaporarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.pu.ɾəˈɾɛm/ balear /ə.və.po.ɾəˈɾəm/, /ə.və.pu.ɾəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /e.βa.po.ɾaˈɾem/ valencià /e.va.po.ɾaˈɾem/, /e.βa.po.ɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

evaporarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de evaporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ra·rem (5)
# excorticaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.βəs/ balear /əks.koɾ.tiˈka.vəs/, /əks.kur.tiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /eks.kor.tiˈka.βes/ valencià /eks.koɾ.tiˈka.ves/, /eks.koɾ.tiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

excorticaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de excorticar.
# excorticàs
## Català
### Verb

excorticàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [1] excortiquessi, excortiqués, excorticara
* [2] excortiquessi, excortiqués, excorticara
# excorticàsseu
## Català
### Verb

excorticàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquéssiu, excortiquésseu, excorticàssiu, excorticàreu
# excortico
## Català
### Verb

excortico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de excorticar.

#### Variants

* excortique, excortiqui, excortic
# excorticàssem
## Català
### Verb

excorticàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquéssim, excortiquéssem, excorticàssim, excorticàrem
# excorticàssim
## Català
### Verb

excorticàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquéssim, excortiquéssem, excorticàssem, excorticàrem
# excorticàssiu
## Català
### Verb

excorticàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* excortiquéssiu, excortiquésseu, excorticàsseu, excorticàreu
# excorticàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.ɾəw/ balear /əks.koɾ.tiˈka.ɾəw/, /əks.kur.tiˈka.ɾəw/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

excorticàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de excorticar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [2] excortiquéssiu, excortiquésseu, excorticàssiu, excorticàsseu
# excorticà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka/ balear /əks.koɾ.tiˈka/, /əks.kur.tiˈka/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

excorticà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de excorticar.
# excorticàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.ɾəm/ balear /əks.koɾ.tiˈka.ɾəm/, /əks.kur.tiˈka.ɾəm/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

excorticàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de excorticar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [2] excortiquéssim, excortiquéssem, excorticàssim, excorticàssem
# excorticareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.ti.kəˈɾɛw/ balear /əks.koɾ.ti.kəˈɾəw/, /əks.kur.ti.kəˈɾɛw/ Occidental: /eks.koɾ.ti.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

excorticareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de excorticar.
# excorticaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.ti.kəˈɾi.ə/ balear /əks.koɾ.ti.kəˈɾi.ə/, /əks.kur.ti.kəˈɾi.ə/ Occidental: /eks.koɾ.ti.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

excorticaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de excorticar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de excorticar.

#### Variants

* [1] excorticariva
* [2] excorticariva
# excorticaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.ɾən/ balear /əks.koɾ.tiˈka.ɾən/, /əks.kur.tiˈka.ɾən/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

excorticaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de excorticar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [2] excortiquessin, excortiquessen, excorticassin, excorticassen
# excorticara
## Català
### Verb

excorticara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [1] excortiquessi, excortiqués, excorticàs
* [2] excortiquessi, excortiqués, excorticàs
# excorticares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka.ɾəs/ balear /əks.koɾ.tiˈka.ɾəs/, /əks.kur.tiˈka.ɾəs/ Occidental: /eks.koɾ.tiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

excorticares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de excorticar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb excorticar.

#### Variants

* [2] excortiquessis, excortiquesses, excorticassis, excorticasses
# excorticarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.ti.kəˈɾi.ən/ balear /əks.koɾ.ti.kəˈɾi.ən/, /əks.kur.ti.kəˈɾi.ən/ Occidental: /eks.koɾ.ti.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

excorticarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de excorticar.

#### Variants

* excorticariven
# excorticar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.tiˈka/ balear /əks.koɾ.tiˈka/, /əks.kur.tiˈka/ alguerès /as.kul.tiˈɡa/ Occidental: nord-occidental /eks.kor.tiˈka/ valencià /eks.koɾ.tiˈkaɾ/, /eks.koɾ.tiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: excorticà
   * Etimologia: Del llatí excorticāre ‎(«escorçar»), de cortex ‎(«escorça»), doblet del patrimonial escorxar.

### Verb

excorticar trans.
* Llevar la coberta externa, l’escorça d’un arbre, la pell d’una persona, la closca d’un animal, la pela d’una planta.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: excortico, excortica, excortiquem

#### Traduccions

* Anglès: debark $^{(en)}$, hull $^{(en)}$
* Castellà: descortezar $^{(es)}$, escoriar $^{(es)}$
* Italià: scorticare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·cor·ti·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# excorticaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.kur.ti.kəˈɾan/ balear /əks.koɾ.ti.kəˈɾan/, /əks.kur.ti.kəˈɾan/ Occidental: /eks.koɾ.ti.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

excorticaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de excorticar.
# estimbar-se
## Català
### Verb

estimbar-se
* Forma pronominal de estimbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rebatéssim
# estimeguem
## Català
### Verb

estimeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estimar.
# estimeguessen
## Català
### Verb

estimeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estimar.
# estimballs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.timˈbaʎs/ balear /əs.timˈbaʎs/, /əs.timˈbajs/ Occidental: nord-occidental /es.timˈbaʎs/ valencià /es.timˈbaʎs/, /es.timˈbaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

estimballs m. pl.
* Forma plural de estimball.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tim·balls (3)
* Anagrama: bitllàssem
# estimball
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.timˈbaʎ/ balear /əs.timˈbaʎ/, /əs.timˈbaj/ Occidental: /es.timˈbaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De estimbar i el sufix -all, segle XIX.

### Nom

estimball m. ‎(plural estimballs)
* Lloc des del qual és fàcil estimbar-se.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tim·ball (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# estimeguessa
## Català
### Verb

estimeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estimar.
# estimeguesses
## Català
### Verb

estimeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estimar.
# estime de soi
## Francès
### Nom

estime de soi f.
* amor propi

### Vegeu també

* estime de soi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# exhauriran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəw.ɾiˈɾan/, occidental /eɡ.zaw.ɾiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

exhauriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de exhaurir.
# exhaurires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾi.ɾəs/, occidental /eɡ.zawˈɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

exhaurires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de exhaurir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* [2] exhaurissis, exhaurisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hau·ri·res (4)
* Anagrama: exhaurir-se
# exhaurir-se
## Català
### Verb

exhaurir-se
* Forma pronominal de exhaurir.

### Miscel·lània

* Anagrama: exhaurires
# exhaurira
## Català
### Verb

exhaurira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* [1] exhaurissi, exhaurís
* [2] exhaurissi, exhaurís
# exhaurio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈhaw.rɪ.oː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i hauriō.

### Verb

exhauriō ‎(1a present$^?$), exhaurīs ‎(2a present), exhaurīre ‎(infinitiu), exhausī ‎(perfet), exhaustum ‎(supí)
* buidar, esgotar
    sentinam exhaurire—(traducció:«Buidar la sentina.»)
* esgotar, exhaurir, acabar
    exhaurire pecuniam ex aerario.—(traducció:«Exhaurir els diners de la tresoreria.»)

#### Derivats

* exhaustus

### Vegeu també

* ↑ Ciceró, De Lege Agraria contra Rullum, II, 36.98
# exhaurir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɡ.zəwˈɾi/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zawˈɾi/ valencià /eɡ.zawˈɾiɾ/, /eɡ.zawˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: exhaurí
   * Etimologia: Del llatí exhaurīre, de haurīre, segle XX.

### Verb

exhaurir trans., pron. ‎(pronominal exhaurir-se)
* Consumir completament, esgotar.
    S'han exhaurit les entrades pel concert.
* Treure tot el líquid d’un recipient.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: exhaureixo, exhaureix, exhaurim

#### Sinònims

* (consumir completament) consumir, esgotar
* (treure tot el líquid) buidar, eixugar, esgotar

#### Traduccions

* Anglès: use up $^{(en)}$, exhaust $^{(en)}$
* Castellà: agotar $^{(es)}$
* Francès: épuiser $^{(fr)}$
* Italià: esaurire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·hau·rir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: exhaurir
# exhaurire
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.hawˈriː.rɛ/

### Verb

exhaurīre
* infinitiu del present actiu de exhauriō
# exhauriren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwˈɾi.ɾən/, occidental /eɡ.zawˈɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

exhauriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de exhaurir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb exhaurir.

#### Variants

* [2] exhaurissin, exhaurissen
# eypo
## Croat
### Nom

eypo m.
* euro
# ezelspinguïn
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost d'ezel ‎(«ase»), l'element connector -s- i pinguïn ‎(«pingüí»), denominació comparable a l'alemany Eselspinguin (vegeu també el danès æselpingvin i el suec åsnepingvin).

### Nom

ezelspinguïn m. ‎(plural ezelspinguïns)
* (ornitologia) pingüí papua, pingüí de corona blanca (Pygoscelis papua)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# ezcohtli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

ezcohtli
* vena
# ezkerra
## Basc
### Nom

ezkerra
* absolutiu definit singular de ezker
# eyll
## Català antic
### Pronom

eyll ‎(plural eylls)
* forma alternativa de ell

#### Variants

* él, el, eyl, eil, ell

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL
# ez
## Anglès
### Abreviatura

ez
* forma abreujada de easy

## Basc

   * Pronúncia: /es̪/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Adverbi

ez
* no (negació)

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# ezker
## Basc

   * Pronúncia: /es̪.ker/
   * Àudio: Sant Sebastià
   * Etimologia: Potser de esku ‎(«mà»), explicat com a reducció de esku arra ‎(literalment «mà mascle») en oposició a esku emea ‎(literalment «mà femella») reduït a eskuma. Possible cognat de l’ibèric eskeŕ ‎, relacionat amb el català esquerre i l’occità esquèr.

### Adjectiu

ezker
* esquerre
* esquerrà

### Nom

ezker inan.
* esquerra

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ezker
ezkerra
ezkerrak
Ergatiu
ezkerrek
ezkerrak
ezkerrek
Datiu
ezkerri
ezkerrari
ezkerrei
Genitiu
ezkerren
ezkerraren
ezkerren
Comitatiu
ezkerrekin
ezkerrarekin
ezkerrekin
Benefactiu
ezkerrentzat
ezkerrarentzat
ezkerrentzat
Instrumental
ezkerrez
ezkerraz
ezkerrez
Partitiu
ezkerrik
Prolatiu
ezkertzat
Causal
ezkerrengatik
ezkerrarengatik
ezkerrengatik
Locatius
Inessiu
ezkerretan
ezkerrean
ezkerretan
Ablatiu
ezkerretatik
ezkerretik
ezkerretatik
Al·latiu
ezkerretara
ezkerrera
ezkerretara
Terminatiu
ezkerretaraino
ezkerreraino
ezkerretaraino
Al·l. direcional
ezkerretarantz
ezkerrerantz
ezkerretarantz
Gen. locatiu
ezkerretako
ezkerreko
ezkerretako :

#### Antònims

* eskuin, eskuma (biscaí)
# ezker-hegalekoa
## Basc
### Nom

ezker-hegalekoa
* extrem esquerre
# eylls
## Català antic
### Pronom

eylls
* forma plural de eyll
# eyls
## Català antic
### Pronom

eyls
* forma plural de eyl
# esvanesqui
## Català
### Verb

esvanesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esvanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esvanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esvanir.

#### Variants

* [1] esvaneixi, esvanisca
* [2] esvaneixi, esvanisca
* [3] esvaneixi, esvanisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nes·qui (4)
* Anagrames: envaesquis, envaïsques, esvaesquin, esvaïsquen
# esvanesquin
## Català
### Verb

esvanesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esvanir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esvanir.

#### Variants

* [1] esvaneixin, esvanisquen
* [2] esvaneixin, esvanisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nes·quin (4)
* Anagrames: avenquessin, esvanisquen
# esvaneixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈnɛ.ʃən/ balear /əz.vəˈnə.ʃən/, /əz.vəˈnɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈnej.ʃen/ valencià /ez.vaˈnej.ʃen/, /ez.βaˈne.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

esvaneixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvanixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nei·xen (4)
# esvanesc
## Català
### Verb

esvanesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esvanir.

#### Variants

* esvaneix, esvaneixo, esvaneixi, esvanisc, esvanixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nesc (3)
* Anagrames: cessaven, vencessa
# ezkerretatik
## Basc
### Nom

ezkerretatik
* ablatiu definit plural de ezker
* ablatiu indefinit de ezker
# ezkertzat
## Basc
### Nom

ezkertzat
* prolatiu indefinit de ezker
# ezkerretara
## Basc
### Nom

ezkerretara
* al·latiu definit plural de ezker
* al·latiu indefinit de ezker
# ezkerretarantz
## Basc
### Nom

ezkerretarantz
* al·latiu direccional definit plural de ezker
* al·latiu direccional indefinit de ezker
# ezkerrez
## Basc
### Nom

ezkerrez
* instrumental definit plural de ezker
* instrumental indefinit de ezker
# ezkerrik
## Basc
### Nom

ezkerrik
* partitiu indefinit de ezker
# ezkerretaraino
## Basc
### Nom

ezkerretaraino
* terminatiu definit plural de ezker
* terminatiu indefinit de ezker
# ezkerretik
## Basc
### Nom

ezkerretik
* ablatiu definit singular de ezker
# ezkerri
## Basc
### Nom

ezkerri
* datiu indefinit de ezker
# ezkontide
## Basc

   * Pronúncia: /es̪.kon.ti.de/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

ezkontide anim.
* cònjuge, consort

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ezkontide
ezkontidea
ezkontideak
Ergatiu
ezkontidek
ezkontideak
ezkontideek
Datiu
ezkontideri
ezkontideari
ezkontideei
Genitiu
ezkontideren
ezkontidearen
ezkontideen
Comitatiu
ezkontiderekin
ezkontidearekin
ezkontideekin
Benefactiu
ezkontiderentzat
ezkontidearentzat
ezkontideentzat
Instrumental
ezkontidez
ezkontideaz
ezkontideez
Partitiu
ezkontiderik
Prolatiu
ezkontidetzat
Causal
ezkontiderengatik
ezkontidearengatik
ezkontideengatik
Locatius
Inessiu
ezkontiderengan
ezkontidearengan
ezkontideengan
Ablatiu
ezkontiderengandik
ezkontidearengandik
ezkontideengandik
Al·latiu
ezkontiderengana
ezkontidearengana
ezkontideengana
Terminatiu
ezkontiderenganaino
ezkontidearenganaino
ezkontideenganaino
Al·l. direcional
ezkontiderenganantz
ezkontidearenganantz
ezkontideenganantz
Gen. locatiu
ezkontiderenganako
ezkontidearenganako
ezkontideenganako :
# favoru
## Esperanto

   * Pronúncia: /faˈvo.ru/

### Verb

favoru
* volitiu de favori
# favourably
## Anglès

   * Etimologia: De favourable i el sufix -ly.

### Adverbi

favourably ‎(comparatiu more favourably, superlatiu most favourably)
* (britànic) favorablement

#### Variants

* favorably (americà)

#### Antònims

* unfavourably
# favouring
## Anglès
### Verb

favouring
* gerundi de favour
# favorotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fa.voˈro.tojn/

### Verb

favorotojn
* acusatiu plural de favoroto
# favoroton
## Esperanto

   * Pronúncia: /fa.voˈro.ton/

### Verb

favoroton
* acusatiu de favoroto
# favourable
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

favourable ‎(comparatiu more favourable, superlatiu most favourable)
* (Brit.) favorable

#### Sinònims

* favorable

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# favorus
## Esperanto

   * Pronúncia: /faˈvo.rus/

### Verb

favorus
* condicional de favori
# favour
## Anglès
### Nom

favour ‎(plural favours)
* favor

### Verb

favour ‎(3a persona singular present favours, gerundi favouring, passat i participi favoured)
* afavorir

#### Variants

* favor (americà)
# favoured
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

favoured
* passat i participi de favour
# fairs
## Anglès
### Nom

fairs
* forma plural de fair