OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espessisquen
## Català
### Verb

espessisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espessir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espessir.

#### Variants

* [1] espessixen, espessesquen, espesseixin, espessesquin
* [2] espesseixin, espessesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: espessesquin
# espessisques
## Català
### Verb

espessisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espessir.

#### Variants

* espessixes, espessixos, espessesques, espesseixis, espessesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: espessesquis
# esgargamelle
## Català
### Verb

esgargamelle
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgargamellar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgargamellar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* [1] esgargamelli
* [2] esgargamelli
* [3] esgargamelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lle (5)
# esgargamellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.ɡə.məˈʎa.βəs/, balear /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣar.ɣa.meˈʎa.βes/ valencià /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.ves/, /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgargamellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·ves (6)
# esgargamellem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.ɡə.məˈʎɛm/ balear /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎəm/, /əz.ɣər.ɣə.məˈʎɛm/ Occidental: /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgargamellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esgargamellar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* [1] esgargamellam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llem (5)
# esgargamelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡəˈme.ʎəs/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣaˈme.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

esgargamelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* [2] esgargamellis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lles (5)
# esgargamellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.ɡə.məˈʎa.βə/, balear /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣar.ɣa.meˈʎa.βa/ valencià /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.va/, /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esgargamellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgargamellar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·va (6)
# esgargamellau
## Català
### Verb

esgargamellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esgargamellar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* [1] esgargamelleu
* [2] esgargamelleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llau (5)
# esgargamellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.məˈʎe.səs/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgargamellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamellessis, esgargamellassis, esgargamellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lles·ses (6)
# espargesc
## Català
### Verb

espargesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espargir.

#### Variants

* espargeix, espargeixo, espargeixi, espargisc, espargixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gesc (3)
* Anagrama: aspergesc

## Català antic
### Verb

espargesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de espargir
# esparellon
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ɾəˈʎon/, occidental /es.pa.ɾeˈʎon/

### Nom

esparellon m. ‎(plural esparellons)
* (antic) Forma alternativa de esparralló.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·re·llon (4)
* Anagrames: espellonar, espollaren

### Vegeu també

* esparellon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esquallaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kwəˈʎa.ɾən/, occidental /es.kwaˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esquallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esquallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquallar.

#### Variants

* [2] esquallassen
# esquallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kwəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.kwaˈʎa/ valencià /es.kwaˈʎaɾ/, /es.kwaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix es- i quallar.

### Verb

esquallar trans.
* (valencià) Llevar el coratge, acovardir.

#### Variants

* desquallar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·qua·llar (3)
* Anagrames: quallar-se, quallares

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esquallara
## Català
### Verb

esquallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aquarel·làs
# esquallares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kwəˈʎa.ɾəs/, occidental /es.kwaˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esquallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esquallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esquallar.

#### Variants

* [2] esquallasses
# esquallaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kwə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /es.kwa.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esquallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esquallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esquallar.
# esquallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kwə.ʎəˈɾɛw/ balear /əs.kwə.ʎəˈɾəw/, /əs.kwə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /es.kwa.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esquallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esquallar.
# esquallaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kwə.ʎəˈɾan/, occidental /es.kwa.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esquallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esquallar.
# esparralló
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.rəˈʎo/ balear /əs.pə.rəˈʎo/, /əs.pə.rəˈjo/ Occidental: /es.pa.raˈʎo/ Informal: occidental /as.pa.raˈʎo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De esparrall i el sufix -ó.

### Nom

esparralló m. ‎(plural esparrallons)
* esparrall
* variada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ra·lló (4)

### Vegeu també

* esparralló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pa.raˈʎo/, meridional /eh.pa.raˈʝo/
       Americà: alt /es.p(a).raˈʝo/, baix /eh.pa.raˈʝo/, austral \eh.pa.raˈʒo\
   * Rimes: -o

### Nom

esparralló m. ‎(plural esparrallós)
* (peixos) sarg

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·rra·lló (4)

### Vegeu també

* esparralló. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esparrallós
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.pa.raˈʎos/, meridional /eh.pa.raˈʝoh/
       Americà: alt /es.p(a).raˈʝos/, baix /eh.pa.raˈʝoh/, austral \eh.pa.raˈʒos\
   * Rimes: -os

### Nom

esparrallós m. pl.
* forma plural de esparralló
# esgremíssem
## Català antic
### Verb

esgremíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremírem
# esgremíeu
## Català antic
### Verb

esgremíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir

#### Variants

* esgremíets
# esgremísseu
## Català antic
### Verb

esgremísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremíssets, esgremírets, esgremíreu
# esgremíssets
## Català antic
### Verb

esgremíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremísseu, esgremírets, esgremíreu
# esgremíreu
## Català antic
### Verb

esgremíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de esgremir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremist
* [2] esgremíssets, esgremísseu, esgremírets
# esgremís
## Català antic
### Verb

esgremís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremira
* [2] esgremira
# esgremírem
## Català antic
### Verb

esgremírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de esgremir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* [1] esgremim
* [2] esgremíssem
# esgremírets
## Català antic
### Verb

esgremírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de esgremir

#### Variants

* esgremíssets, esgremísseu, esgremíreu
# espitllerava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa.βə/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa.βa/ valencià /es.pi.ʎeˈɾa.va/, /es.pi.ʎeˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espitllerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espitllerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espitllerar.
# espitlleren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎˈʎe.ɾən/, balear /əs.piˈʎe.ɾən/ Occidental: nord-occidental /es.piʎˈʎe.ɾen/, valencià /es.piˈʎe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

espitlleren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espitllerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espitllerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [2] espitllerin
* [3] espitllerin

### Miscel·lània

* Anagrames: interpel·les, interpel·lés
# espitlleraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa.βən/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa.βen/ valencià /es.pi.ʎeˈɾa.ven/, /es.pi.ʎeˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espitlleraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espitllerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pit·lle·ra·ven (5)
* Anagrama: interpel·laves
# espitlleraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾa.βəs/, balear /əs.pi.ʎəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾa.βes/ valencià /es.pi.ʎeˈɾa.ves/, /es.pi.ʎeˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espitlleraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espitllerar.
# espitllerau
## Català
### Verb

espitllerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espitllerar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [1] espitllereu
* [2] espitllereu
# espitllere
## Català
### Verb

espitllere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espitllerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espitllerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espitllerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espitllerar.

#### Variants

* [1] espitllero, espitlleri, espitller
* [2] espitlleri
* [3] espitlleri
* [4] espitlleri
# espitlleressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piʎ.ʎəˈɾe.sən/, balear /əs.pi.ʎəˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /es.piʎ.ʎeˈɾe.sen/, valencià /es.pi.ʎeˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espitlleressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitllerar.

#### Variants

* espitlleressin, espitllerassin, espitllerassen, espitlleraren

### Miscel·lània

* Anagrama: interpel·lesses
# eskurekin
## Basc
### Nom

eskurekin
* comitatiu indefinit de esku
# eskuren
## Basc
### Nom

eskuren
* genitiu indefinit de esku
# eskuragarritasuni
## Basc
### Nom

eskuragarritasuni
* datiu indefinit de eskuragarritasun
# eskuragarritasuntzat
## Basc
### Nom

eskuragarritasuntzat
* prolatiu indefinit de eskuragarritasun
# eskurantz
## Basc
### Nom

eskurantz
* al·latiu direccional definit singular de esku
# eskurentzat
## Basc
### Nom

eskurentzat
* benefactiu indefinit de esku
# eskuragarritasunez
## Basc
### Nom

eskuragarritasunez
* instrumental definit plural de eskuragarritasun
* instrumental indefinit de eskuragarritasun
# eskuragarritasunik
## Basc
### Nom

eskuragarritasunik
* partitiu indefinit de eskuragarritasun
# eskuraino
## Basc
### Nom

eskuraino
* terminatiu definit singular de esku
# eskurengatik
## Basc
### Nom

eskurengatik
* causal indefinit de esku
# estatalitzàssem
## Català
### Verb

estatalitzàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.tə.ɫiˈd͡za.βəw/, balear /əs.tə.tə.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /es.ta.ta.ɫiˈza.vew/, /es.ta.ta.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estatalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estatalitzar.
# estatalitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡ze.sim/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estatalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡ze.siw/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estatalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

estatalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estatalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡ze.sem/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

estatalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡zes/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

estatalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tə.tə.ɫiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /es.ta.ta.ɫiˈd͡ze.sew/, valencià /es.ta.ta.ɫiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

estatalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# estatalitzàsseu
## Català
### Verb

estatalitzàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estatalitzar.
# esterniéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈe.sim/, occidental /es.teɾ.niˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esterniéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.

#### Variants

* esterniéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·és·sim (5)
# esterniï
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈni.i/, occidental /es.teɾˈni.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

esterniï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esterniar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esterniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esterniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esterniar.

#### Variants

* [1] esternio

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·ï (4)
* Anagrama: estirien
# esterniéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈe.siw/, occidental /es.teɾ.niˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esterniéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.

#### Variants

* esterniésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·és·siu (5)
# esternií
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈi/, occidental /es.teɾ.niˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

esternií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·í (4)
* Anagrama: estirien
# esterniïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈni.in/, occidental /es.teɾˈni.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

esterniïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esterniar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·ïn (4)
* Anagrames: interines, sentirien
# esterniïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈni.is/, occidental /es.teɾˈni.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

esterniïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·ïs (4)
* Anagrames: interessi, interessí, iteressin, sentiries
# esterniés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈes/, occidental /es.teɾ.niˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

esterniés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·és (4)
* Anagrames: interesse, iteressen
# esterniéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈe.səm/, occidental /es.teɾ.niˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esterniéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.

#### Variants

* esterniéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·és·sem (5)
# esterniésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈe.səw/, occidental /es.teɾ.niˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esterniésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esterniar.

#### Variants

* esterniéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·és·seu (5)
# esternocleidomastoidea
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.teɾ.no.klei.ðo.mas.toiˈðe.a\, meridional \eh.teɾ.no.klei.ðo.mah.toiˈðe.a\
       Americà: alt /es.teɾ.no.klei.do.m(a)s.toiˈde.a/, baix \eh.teɾ.no.klei.ðo.mah.toiˈðe.a\
   * Rimes: -ea

### Adjectiu

esternocleidomastoidea f. ‎(plural esternocleidomastoideas)
* forma femenina de esternocleidomastoideo
# establ
## Català
### Verb

establ
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de establar.

#### Variants

* establo, establi

### Miscel·lània

* Anagrames: Albets, batles, belats
# establaien
## Català
### Verb

establaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de establar.

#### Variants

* establaven
# establaies
## Català
### Verb

establaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de establar.

#### Variants

* establaves
# establaia
## Català
### Verb

establaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de establar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de establar.

#### Variants

* [1] establavi, establava
* [2] establava

### Miscel·lània

* Anagrama: alabaties
# estabilitzar-se
## Català
### Verb

estabilitzar-se
* Forma pronominal de estabilitzar.
# establa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtab.bɫə/, /əsˈta.βɫə/ balear /əsˈtab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /esˈtab.bɫa/, /esˈta.βɫa/ valencià /esˈta.bɫa/
   * Homòfons: astable, estable
   * Etimologia: Del llatí stabŭla.

### Nom

establa f. ‎(plural estables)
* Forma alternativa de estable.

### Verb

establa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de establar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb establar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bla (3)
* Anagrames: astable, atalbes, atalbés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esmenem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.məˈnɛm/ balear /əz.məˈnəm/, /əz.məˈnɛm/ Occidental: /ez.meˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esmenem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esmenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esmenar.

#### Variants

* [1] esmenam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nem (3)
# esmenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈne.sin/, occidental /ez.meˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esmenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* esmenessen, esmenassin, esmenassen, esmenaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nes·sin (4)
# esmeneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.məˈnɛw/ balear /əz.məˈnəw/, /əz.məˈnɛw/ Occidental: /ez.meˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esmeneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esmenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esmenar.

#### Variants

* [1] esmenau
* [3] esmenau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·neu (3)
# esmene
## Català
### Verb

esmene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmenar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esmenar.

#### Variants

* [1] esmeno, esmeni, esmèn
* [2] esmeni
* [3] esmeni
* [4] esmeni

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·ne (3)
# esmenessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈne.sis/, occidental /ez.meˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esmenessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmenar.

#### Variants

* esmenesses, esmenassis, esmenasses, esmenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nes·sis (4)
# esmenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈmɛ.nən/, occidental /ezˈme.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

esmenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esmenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esmenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esmenar.

#### Variants

* [2] esmenin
* [3] esmenin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·nen (3)