OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# canta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.tə/, occidental /ˈkan.ta/
   * Rimes: -anta

### Verb

canta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cantar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ta (2)
* Anagrames: acant, ancat, canat, nacta, tanca, tancà

## Català antic
### Adjectiu

canta
* forma femenina de cant

### Verb

canta
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de cantar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de cantar

## Italià
### Verb

canta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de cantare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de cantare
# cantes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.təs/, occidental /ˈkan.tes/
   * Rimes: -antes

### Verb

cantes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cantar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tes (2)
* Heterograma de 6 lletres (acenst)
* Anagrames: canets, secant

## Català antic
### Adjectiu

cantes
* forma plural de canta

### Verb

cantes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de cantar
# armejàsseu
## Català
### Verb

armejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jàs·seu (4)
* Anagrames: marejàsseu, massejareu, massejàreu
# armejau
## Català
### Verb

armejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de armejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jau (3)
* Anagrames: ajaurem, marejau
# armejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒat/ balear /əɾ.məˈd͡ʒat/, /ər.məˈʒat/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒat/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

armejat
* Participi masculí singular del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jat (3)
* Anagrames: marejat, metjara, metjarà
# armeja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈmɛ.ʒə/ balear /əɾˈmə.ʒə/, /ərˈmɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /arˈme.ʒa/, valencià /aɾˈme.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

armeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de armejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja (3)
* Anagrames: mareja, marejà
# armejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒa/ balear /əɾ.məˈd͡ʒa/, /ər.məˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒa/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

armejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jà (3)
* Anagrames: mareja, marejà
# armejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒa.βə/ balear /əɾ.məˈd͡ʒa.və/, /ər.məˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒa.βa/ valencià /aɾ.meˈd͡ʒa.va/, /aɾ.meˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

armejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de armejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja·va (4)
* Anagrama: marejava
# armejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.mə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.me.ʒaˈɾi.a/, valencià /aɾ.me.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

armejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de armejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja·ri·a (5)
* Anagrama: marejaria
# armejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.mə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ar.me.ʒaˈɾa/, valencià /aɾ.me.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

armejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja·rà (4)
* Anagrames: marejara, marejarà
# armejats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒats/ balear /əɾ.məˈd͡ʒats/, /ər.məˈʒats/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒats/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Verb

armejats
* Participi masculí plural del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jats (3)
* Anagrames: marejats, metjaràs
# armejasses
## Català
### Verb

armejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jas·ses (4)
* Anagrames: marejasses, massejares
# armegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.məˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒe.ses/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

armegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ges·ses (4)
* Anagrama: maregesses
# armejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.mə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ar.me.ʒaˈɾe/, valencià /aɾ.me.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

armejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja·ré (4)
* Anagrama: marejaré
# arnaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾas/, occidental /aɾ.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arnaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ràs (3)
* Anagrama: arranàs
# arnaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈna.ɾən/, occidental /aɾˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arnaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arnar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ren (3)
* Anagrama: arranen
# arnàssim
## Català
### Verb

arnàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nàs·sim (3)
* Anagrama: armassin
# arnis
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.nis/

### Verb

arnis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nis (2)
* Anagrames: Isarn, siran
# arnin
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.nin/

### Verb

arnin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nin (2)
* Anagrama: ninar
# arnau
## Català
### Verb

arnau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arnar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nau (2)
* Anagrames: nuara, nuarà, ruana
# arnàsseu
## Català
### Verb

arnàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nàs·seu (3)
* Anagrama: asseuran
# arnéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.sim/, occidental /aɾˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nés·sim (3)
* Anagrames: armessin, mirassen
# arnaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈna.βən/, balear /əɾˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /arˈna.βen/ valencià /aɾˈna.ven/, /aɾˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arnaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ven (3)
* Anagrama: vanaren
# arnaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈna.βəs/, balear /əɾˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /arˈna.βes/ valencià /aɾˈna.ves/, /aɾˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arnaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ves (3)
* Anagrames: envasar, vanar-se, vanares, vesaran
# arnaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arnaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ri·a (4)
* Anagrames: aïraran, arniara, arniarà, arriana, narraia
# arnem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈnɛm/ balear /əɾˈnəm/, /ərˈnɛm/ Occidental: /aɾˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arnem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arnar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nem (2)
* Anagrames: armen, menar
# arnaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾi.əm/, occidental /aɾ.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arnaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·rí·em (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arniarem, arniàrem, arraïmen, marinaré, marinera, narràiem, raïmaren, reanimar
# arnàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈna.βəm/, balear /əɾˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /arˈna.βem/ valencià /aɾˈna.vem/, /aɾˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arnàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nà·vem (3)
* Anagrames: armaven, vanarem, vanàrem
# arnàssiu
## Català
### Verb

arnàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nàs·siu (3)
* Anagrama: uïssaran
# arnareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.nəˈɾɛw/ balear /əɾ.nəˈɾəw/, /ər.nəˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arnareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·reu (3)
* Anagrama: arraneu
# arnàs
## Català
### Verb

arnàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nàs (2)
* Anagrames: ansar, sanar, sarna
# arnarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾa/, occidental /aɾ.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arnarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·rà (3)
* Anagrames: arrana, arranà
# arnara
## Català
### Verb

arnara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ra (3)
* Anagrames: arrana, arranà
# arnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈna.βə/, balear /əɾˈna.və/ Occidental: nord-occidental /arˈna.βa/ valencià /aɾˈna.va/, /aɾˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·va (3)
* Anagrames: avanar, vanara, vanarà
# arnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈna.βəw/, balear /əɾˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /arˈna.βew/ valencià /aɾˈna.vew/, /aɾˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nà·veu (3)
* Anagrames: vanareu, vanàreu
# arnarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arnarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ri·en (4)
* Anagrames: arniaren, narraien
# arnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈna.ɾəw/, occidental /aɾˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arnàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arnar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nà·reu (3)
* Anagrama: arraneu
# arnam
## Català
### Verb

arnam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nam (2)
* Anagrama: manar
# arnaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾi.əs/, occidental /aɾ.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arnaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ri·es (4)
* Anagrames: arniares, arrasien, arrianes, narraies
# arnada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈna.ðə/, occidental /aɾˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

arnada
* Participi femení singular del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·da (3)
* Anagrames: nadara, nadarà
# arne
## Català
### Verb

arne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arnar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ne (2)
* Anagrames: arèn, renà
# arni
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.ni/

### Verb

arni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arnar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni (2)
* Anagrames: iran, Iran, niar
# arní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni/, occidental /aɾˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ní (2)
* Anagrames: iran, Iran, niar
# arniaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈa.βən/, balear /əɾ.niˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.niˈa.βen/ valencià /aɾ.niˈa.ven/, /aɾ.niˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arniaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·ven (4)
* Anagrames: avinaren, envairan, enviaran, envinara, envinarà, vanarien
# arniaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ni.əˈɾe/, occidental /aɾ.ni.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arniaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·ré (4)
* Anagrames: aïraren, enraiar
# arniés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈes/, occidental /aɾ.niˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

arniés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·és (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrs)
* Anagrames: arenis, arseni, Arseni, iserna, niares, raines, resina, sirena
# arniàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈa.βəm/, balear /əɾ.niˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ar.niˈa.βem/ valencià /aɾ.niˈa.vem/, /aɾ.niˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arniàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·à·vem (4)
* Anagrames: amariven, avinarem, avinàrem, raïmaven, vanaríem
# arniarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ni.əˈɾa/, occidental /aɾ.ni.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arniarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·rà (4)
* Anagrames: aïraran, arnaria, arriana, narraia
# arniara
## Català
### Verb

arniara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·ra (4)
* Anagrames: aïraran, arnaria, arriana, narraia
# arniï
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.i/, occidental /aɾˈni.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

arniï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arniar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·ï (3)
* Anagrama: aïrin
# arnií
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈi/, occidental /aɾ.niˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

arnií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·í (3)
* Anagrama: aïrin
# arniava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈa.βə/, balear /əɾ.niˈa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.niˈa.βa/ valencià /aɾ.niˈa.va/, /aɾ.niˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arniava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·va (4)
* Anagrames: aviaran, avinarà, vanaria
# arniades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa.ðəs/, occidental /aɾ.niˈa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arniades
* Participi femení plural del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·des (4)
* Anagrames: adineràs, adinsaré, nadaries
# arnii
## Català
### Verb

arnii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nii (2)
* Anagrama: aïrin
# arniats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈats/, occidental /aɾ.niˈats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arniats
* Participi masculí plural del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·ats (3)
* Anagrames: instara, instarà, transia, tsarina
# arniésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.səw/, occidental /aɾ.niˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arniésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·és·seu (4)
* Anagrames: arenéssiu, asseurien
# arnia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.ə/, occidental /aɾˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arnia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arniar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a (3)
* Anagrames: aïnar, anirà, niara, niarà, raina
# arnià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa/, occidental /aɾ.niˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

arnià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·à (3)
* Anagrames: aïnar, anirà, niara, niarà, raina
# arniéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.sim/, occidental /aɾ.niˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arniéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·és·sim (4)
* Anagrames: marinessi, raïmessin, seminaris
# arniéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.siw/, occidental /aɾ.niˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arniéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·és·siu (4)
* Anagrama: uïssarien
# arniàs
## Català
### Verb

arniàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·às (3)
* Anagrames: aniràs, anisar, arians, niaràs
# arniàssem
## Català
### Verb

arniàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·às·sem (4)
* Anagrames: amansir-se, amansires, amaressin, amerassin, arenàssim, marinessa, massarien
# arniaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ni.əˈɾi.əm/, occidental /aɾ.ni.aˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arniaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·rí·em (5)
* Anagrames: marineria, raïmarien
# arniarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ni.əˈɾɛm/ balear /əɾ.ni.əˈɾəm/, /ər.ni.əˈɾɛm/ Occidental: /aɾ.ni.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arniarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·rem (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arnaríem, arraïmen, marinaré, marinera, narràiem, raïmaren, reanimar
# arniaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa.ɾən/, occidental /aɾ.niˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arniaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arniar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·ren (4)
* Anagrames: arnarien, narraien
# arniàsseu
## Català
### Verb

arniàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·às·seu (4)
* Anagrama: arenàssiu
# arniessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.sən/, occidental /aɾ.niˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arniessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·es·sen (4)
* Anagrames: arenessin, asserenin
# arniesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.səs/, occidental /aɾ.niˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arniesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·es·ses (4)
* Anagrames: arenessis, asserenis
# arniàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa.ɾəm/, occidental /aɾ.niˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arniàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arniar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·à·rem (4)
* Anagrames: amarrien, armarien, arnaríem, arraïmen, marinaré, marinera, narràiem, raïmaren, reanimar
# arniàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈa.βəw/, balear /əɾ.niˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.niˈa.βew/ valencià /aɾ.niˈa.vew/, /aɾ.niˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arniàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·à·veu (4)
* Anagrames: avinareu, avinàreu, vanaríeu
# arniares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈa.ɾəs/, occidental /aɾ.niˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arniares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arniar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·a·res (4)
* Anagrames: arnaries, arrasien, arrianes, narraies
# arnies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈni.əs/, occidental /aɾˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arnies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arniar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrs)
* Anagrames: arenis, arseni, Arseni, iserna, niares, raines, resina, sirena