OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# costarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kus.təˈɾi.ən/ balear /kos.təˈɾi.ən/, /kus.təˈɾi.ən/ Occidental: /kos.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

costarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de costar.

#### Variants

* costariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ri·en (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinorst)
# contraiés
## Català
### Verb

contraiés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contreure.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contreure.

#### Variants

* [1] contragués
* [2] contragués

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·iés (3)
* Heterograma de 9 lletres (aceinorst)
* Anagrames: contaries, costarien, cotnaries, toscarien
# cotnaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nəˈɾi.əs/ balear /kon.nəˈɾi.əs/, /kun.nəˈɾi.əs/ Occidental: /kon.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

cotnaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de cotnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cot·na·ri·es (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinorst)
* Anagrames: contaries, contraiés, costarien, toscarien
# contaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈɾi.əs/ balear /kon.təˈɾi.əs/, /kun.təˈɾi.əs/ Occidental: /kon.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

contaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ri·es (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinorst)
* Anagrames: contraiés, costarien, cotnaries, toscarien

## Català antic
### Verb

contaries
* segona persona singular (tu) del condicional de contar
# encrostavi
## Català
### Verb

encrostavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·ta·vi (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceinorstv)
* Anagrames: contarives, contraïves, costariven, toriscaven
# toriscaven
## Català
### Verb

toriscaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·ca·ven (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceinorstv)
* Anagrames: contarives, contraïves, costariven, encrostavi
# costariven
## Català
### Verb

costariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de costar.

#### Variants

* costarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ri·ven (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceinorstv)
* Anagrames: contarives, contraïves, encrostavi, toriscaven
# contraïves
## Català
### Verb

contraïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contraure.

#### Variants

* contraieves, contreies

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ï·ves (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceinorstv)
* Anagrames: contarives, costariven, encrostavi, toriscaven
# contarives
## Català
### Verb

contarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ri·ves (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceinorstv)
* Anagrames: contraïves, costariven, encrostavi, toriscaven
# contraieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾəˈjɛw/ balear /kon.tɾəˈjəw/, /kun.tɾəˈjɛw/ Occidental: /kon.tɾaˈjew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

contraieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de contraure/contreure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb contraure/contreure.

#### Variants

* contraeu, contreis

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ieu (3)
* Heterograma de 9 lletres (aceinortu)
* Anagrames: contaríeu, cotnaríeu
# cotnaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nəˈɾi.əw/ balear /kon.nəˈɾi.əw/, /kun.nəˈɾi.əw/ Occidental: /kon.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

cotnaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de cotnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cot·na·rí·eu (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinortu)
* Anagrames: contaríeu, contraieu
# contaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təˈɾi.əw/ balear /kon.təˈɾi.əw/, /kun.təˈɾi.əw/ Occidental: /kon.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

contaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·rí·eu (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinortu)
* Anagrames: contraieu, cotnaríeu

## Català antic
### Verb

contaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de contar
# Verònica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɔ.ni.kə/, balear /vəˈɾɔ.ni.kə/ Occidental: /beˈɾɔ.ni.ka/, /veˈɾɔ.ni.ka/
   * Rimes: -ɔnika

### Nom propi

Verònica f.
* Prenom femení

#### Traduccions

* Aragonès: Berónica $^{(an)}$
* Basc: Beronike $^{(eu)}$
* Castellà: Verónica $^{(es)}$
* Francès: Véronique $^{(fr)}$
* Gallec: Verónica $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ve·rò·ni·ca (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinorv)
* Anagrames: conreavi, invocaré, nervació

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, p. 48. ISBN 978-84-96863-94-1.
# invocaré
## Català
### Verb

invocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de invocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vo·ca·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinorv)
* Anagrames: conreavi, nervació, Verònica
# conreavi
## Català
### Verb

conreavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de conrear.

#### Variants

* conreaia, conreava

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·re·a·vi (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinorv)
* Anagrames: invocaré, nervació, Verònica
# nervació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nər.bə.siˈo/, balear /nəɾ.və.siˈo/ Occidental: nord-occidental /ner.βa.siˈo/ valencià /neɾ.va.siˈo/, /neɾ.βa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De nervat i el sufix -ció, segle XIX.

### Nom

nervació f. ‎(plural nervacions)
* (botànica) nervadura

### Miscel·lània

* Síl·labes: ner·va·ci·ó (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinorv)
* Anagrames: conreavi, invocaré, Verònica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# costaien
## Català
### Verb

costaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de costar.

#### Variants

* costaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ien (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinost)
* Anagrames: aceitons, coetanis, contaies
# contaies
## Català
### Verb

contaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ta·ies (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinost)
* Anagrames: aceitons, coetanis, costaien
# coetanis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.əˈta.nis/ balear /ko.əˈta.nis/, /ku.əˈta.nis/ Occidental: /ko.eˈta.nis/
   * Rimes: -anis

### Adjectiu

coetanis m. pl.
* Forma plural de coetani.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·e·ta·nis (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinost)
* Anagrames: aceitons, contaies, costaien
# aceitons
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səjˈtons/, occidental /a.sejˈtons/
   * Rimes: -ons

### Nom

aceitons m. pl.
* Forma plural de aceitó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cei·tons (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinost)
* Anagrames: coetanis, contaies, costaien
# increpa
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkɾe.pə/, occidental /iŋˈkɾe.pa/

### Verb

increpa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de increpar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pa (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpr)
* Anagrames: capiren, carpien, picaren
# increpà
## Català
### Verb

increpà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pà (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpr)
* Anagrames: capiren, carpien, picaren
# carpien
## Català
### Verb

carpien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carpir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·pi·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpr)
* Anagrames: capiren, increpa, increpà, picaren
# picaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈka.ɾən/, occidental /piˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

picaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de picar.
    [Ells/elles/vostès] picaren o van/varen picar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] piquessin, piquessen, picassen, picassin o picaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ca·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpr)
* Anagrames: capiren, carpien, increpa, increpà
# capiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈpi.ɾən/, occidental /kaˈpi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

capiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de capir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb capir.

#### Variants

* [2] capissin, capissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpr)
* Anagrames: carpien, increpa, increpà, picaren
# carpiren
## Català
### Verb

carpiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de carpir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carpir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·pi·ren (3)
* Anagrama: increpar
# increpar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.kɾəˈpa/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kɾeˈpa/ valencià /iŋ.kɾeˈpaɾ/, /iŋ.kɾeˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: increpà
   * Etimologia: Del llatí increpāre, segle XIV.

### Verb

increpar trans.
* Reprendre amb duresa i severitat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: increpo, increpa, increpem Vocal rizotònica: /e/

#### Relacionats

* increpació, increpador, increpatori

#### Traduccions

* Anglès: rebuke $^{(en)}$
* Castellà: increpar $^{(es)}$
* Francès: réprimander $^{(fr)}$
* Italià: increpare $^{(it)}$, riprendere $^{(it)}$
* Llatí: increpare $^{(la)}$, objurgare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·par (3)
* Anagrama: carpiren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kɾeˈpaɾ\
       Americà: alt \iŋ.k(ɾe)ˈpaɾ\, baix \iŋ.kɾeˈpaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí increpāre.

### Verb

increpar ‎(present increpo, passat increpé, futur increparé)
* increpar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·par (3)
# cernia
## Català
### Verb

cernia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cerndre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cerndre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·ni·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, careni, carení, carien, carine, encarí
# carine
## Català
### Verb

carine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carinar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb carinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb carinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb carinar.

#### Variants

* [1] carino, carini
* [2] carini
* [3] carini
* [4] carini

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ne (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, careni, carení, carien, cernia, encarí
# careni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛ.ni/ balear /kəˈɾə.ni/, /kəˈɾɛ.ni/ Occidental: /kaˈɾe.ni/
   * Rimes: -ɛni

### Verb

careni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb carenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb carenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb carenar.

#### Variants

* [1] careno, carene, carèn
* [2] carene
* [3] carene
* [4] carene

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·ni (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, carien, carine, cernia, encarí
# carení
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈni/, occidental /ka.ɾeˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

carení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de carenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, carien, carine, cernia, encarí
# encarí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi/, occidental /eŋ.kaˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

encarí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encarir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encarir.

#### Variants

* [1] encarigué
* [2] encarigué

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, careni, carení, carien, carine, cernia

## Català antic
### Verb

encarí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de encarir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de encarir
# cairen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkaj.ɾən/, occidental /ˈkaj.ɾen/
   * Rimes: -ajɾen

### Verb

cairen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cairar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cairar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cairar.

#### Variants

* [2] cairin
* [3] cairin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ren (2)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, careni, carení, carien, carine, cernia, encarí
# carien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾi.ən/, occidental /kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

carien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cariar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cariar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cariar-se.

#### Variants

* [2] cariïn
* [3] cariïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: acerin, cairen, careni, carení, carine, cernia, encarí
# acerin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈse.ɾin/, occidental /aˈse.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

acerin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acerar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·rin (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceinr)
* Anagrames: cairen, careni, carení, carien, carine, cernia, encarí
# carressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈre.sin/, occidental /kaˈre.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

carressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carressen, carrassin, carrassen, carraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·res·sin (3)
* Anagrames: carnisser, Carnisser
# carnisser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kər.niˈse/ Occidental: nord-occidental /kar.niˈse/, valencià /kaɾ.niˈseɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De carn, l'infix -iss- i el sufix -er, segle XIV.

### Nom

carnisser m. ‎(plural carnissers, femení carnissera)
* Ofici del que talla i ven carn per a consum humà.

#### Traduccions

* Anglès: butcher $^{(en)}$
* Castellà: carnicero $^{(es)}$
* Francès: boucher $^{(fr)}$
* Italià: macellaio $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: CARN $^{(csc)}$

### Adjectiu

carnisser m. ‎(femení carnissera, plural masculí carnissers, plural femení carnisseres)
* Molt aficionat a menjar carn.
* Cruel i sanguinari.

#### Traduccions

* Anglès: carnivorous $^{(en)}$
* Castellà: carnicero $^{(es)}$
* Francès: carnassier $^{(fr)}$
* Italià: carnivoro $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·nis·ser (3)
* Anagrama: carressin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# Carnisser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kər.niˈse/ Occidental: nord-occidental /kar.niˈse/, valencià /kaɾ.niˈseɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De l’ofici de carnisser.

### Nom propi

Carnisser
* Cognom

#### Variants

* Carnicer
* Carnissé

#### Relacionats

* Carner

### Miscel·lània

* Síl·labes: Car·nis·ser (3)
* Anagrama: carressin

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# sincera
## Català

   * Pronúncia: oriental /sinˈse.ɾə/, occidental /sinˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

sincera f. ‎(plural sinceres)
* Forma femenina de sincer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·ce·ra (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /sinˈθe.ɾa/, meridional \siŋˈθe.ɾa\
       Americà: alt /s(i)nˈse.ɾa/, baix \siŋˈse.ɾa\, austral /sinˈse.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

sincera f. ‎(plural sinceras)
* forma femenina de sincero

### Verb

sincera
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb sincerar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb sincerar

#### Variants

* [2]: (voseo) sincerá

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·ce·ra (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arcines, arcinés, cerinas, cernáis, cernías, ciernas, criasen, crinase, enrisca, enriscá, incrase, incrasé, narices, rancies, ranciés

## Llatí

   * Pronúncia: /sɪŋˈkeː.ra/, /sɪŋˈkeː.raː/

### Adjectiu

sincēra
* nominatiu femení singular de sincērus
* nominatiu neutre plural de sincērus
* vocatiu femení singular de sincērus
* vocatiu neutre plural de sincērus
* acusatiu neutre plural de sincērus
sincērā
* ablatiu femení singular de sincērus
# arsènic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈsɛ.nik/, occidental /aɾˈsɛ.nik/
   * Rimes: -ɛnik

### Nom

arsènic m. ‎(només en singular)
* Element químic de nombre atòmic 33 i símbol As.

#### Sinònims

* arseni

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |

#### Traduccions

* Alemany: Arsen $^{(de)}$
* Anglès: arsenic $^{(en)}$
* Basc: artseniko $^{(eu)}$
* Castellà: arsénico $^{(es)}$
* Esperanto: arseno $^{(eo)}$
* Francès: arsenic $^{(fr)}$
* Italià: arsenico $^{(it)}$
* Llatí: arrenicum $^{(la)}$
* Occità: arsenic $^{(oc)}$
* Portuguès: arsénio $^{(pt)}$
* Romanès: arsen $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·sè·nic (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: carenis, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien, sincera

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# escarni
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkar.ni/, occidental /esˈkaɾ.ni/
   * Etimologia: Variant de escarn per interferència del castellà escarnio, segle XIX.

### Nom

escarni m. ‎(plural escarnis)
* escarn

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ni (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, sarcien, sincera

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# escarní
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni/, occidental /es.kaɾˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

escarní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escarnir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escarnir.

#### Variants

* [1] escarnigué
* [2] escarnigué

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, sarcien, sincera

## Català antic
### Verb

escarní
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de escarnir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de escarnir
# sarcien
## Català
### Verb

sarcien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ci·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sincera
# càrnies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkar.ni.əs/, occidental /ˈkaɾ.ni.es/

### Adjectiu

càrnies f. pl.
* Forma plural de càrnia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càr·ni·es (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, carines, carinés, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien, sincera
# carines
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾi.nəs/, occidental /kaˈɾi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

carines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de carinar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* [2] carinis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien, sincera
# carinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈnes/, occidental /ka.ɾiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

carinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* [1] carinara
* [2] carinara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carenis, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien, sincera
# carenis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛ.nis/ balear /kəˈɾə.nis/, /kəˈɾɛ.nis/ Occidental: /kaˈɾe.nis/
   * Rimes: -ɛnis

### Verb

carenis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb carenar.

#### Variants

* carenes

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·nis (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinrs)
* Anagrames: arsènic, carines, carinés, càrnies, encarís, encisar, escarni, escarní, sarcien, sincera