OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escrostaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.təˈɾe/ balear /əs.kɾos.təˈɾe/, /əs.kɾus.təˈɾe/ Occidental: /es.kɾos.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escrostaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·ré (4)
* Anagrames: escortares, rectoressa
# escortares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kurˈta.ɾəs/ balear /əs.koɾˈta.ɾəs/, /əs.kurˈta.ɾəs/ Occidental: /es.koɾˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escortares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escortar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escortar.

#### Variants

* [2] escortessis, escortesses, escortassis, escortasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ta·res (4)
* Anagrames: escrostaré, rectoressa
# escurar-se
## Català
### Verb

escurar-se
* Forma pronominal de escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·rar·se (4)
* Anagrames: carrésseu, escurares
# escurares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɾa.ɾəs/, occidental /es.kuˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escurares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escurar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra·res (4)
* Anagrames: carrésseu, escurar-se

## Català antic
### Verb

escurares
* segona persona singular (tu) del passat de escurar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de escurar
# carrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈre.səw/, occidental /kaˈre.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

carrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carréssiu, carràssiu, carràsseu, carràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·rés·seu (3)
* Anagrames: escurar-se, escurares
# resseca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈsɛ.kə/ balear /rəˈsə.kə/, /rəˈsɛ.kə/ Occidental: /reˈse.ka/
   * Rimes: -ɛka

### Adjectiu

resseca f. ‎(plural resseques)
* Forma femenina de ressec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·se·ca (3)
* Anagrames: caseres, cessaré, creessa, escares, secares
# creessa
## Català
### Verb

creessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb crear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·es·sa (3)
* Anagrames: caseres, cessaré, escares, resseca, secares
# cessaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.səˈɾe/, occidental /se.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cessaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de cessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ces·sa·ré (3)
* Anagrames: caseres, creessa, escares, resseca, secares
# secares
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈka.ɾəs/, occidental /seˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

secares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de secar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb secar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·ca·res (3)
* Anagrames: caseres, cessaré, creessa, escares, resseca
# escares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈka.ɾəs/, occidental /esˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Nom

escares f. pl.
* Forma plural de escara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·res (3)
* Anagrames: caseres, cessaré, creessa, resseca, secares
# caseres
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈze.ɾəs/, occidental /kaˈze.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

caseres f. pl.
* Forma plural de casera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·se·res (3)
* Anagrames: cessaré, creessa, escares, resseca, secares
# cestera
## Català
### Nom

cestera f. ‎(plural cesteres)
* Forma femenina de cester.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ces·te·ra (3)
* Anagrames: acretes, acretés, caretes, certesa, secreta, secretà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θesˈte.ɾa/, meridional /θehˈte.ɾa/
       Americà: alt /s(e)sˈte.ɾa/, baix /sehˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

cestera f. ‎(plural cesteras)
* forma femenina de cestero
# certesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sərˈtɛ.zə/ balear /səɾˈtə.zə/, /sərˈtɛ.zə/ Occidental: /seɾˈte.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De cert i el sufix -esa, segle XIV.

### Nom

certesa f. ‎(plural certeses)
* Sensació de conèixer, sense cap dubte, la veritat.

#### Traduccions

* Alemany: Gewissheit $^{(de)}$ f.
* Anglès: certainty $^{(en)}$
* Àrab: يَقِين‎ $^{(ar)}$ m.
* Belarús: пэ́ўнасць $^{(be)}$ f. ‎(péunasts)
* Búlgar: увереност $^{(bg)}$ f. ‎(uverenost)
* Castellà: certeza $^{(es)}$
* Coreà: 확신 $^{(ko)}$ ‎(hwaksin)
* Eslovac: istota $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: certeco $^{(eo)}$
* Finès: varmuus $^{(fi)}$
* Francès: certitude $^{(fr)}$
* Friülà: ciertece $^{(fur)}$ f.
* Gallec: certeza $^{(gl)}$ f.
* Grec: βεβαιότητα $^{(el)}$ f. ‎(veveótita)
* Hebreu: ודאות‎ $^{(he)}$ f.
* Irlandès: cinnteacht $^{(ga)}$ f.
* Italià: certezza $^{(it)}$
* Japonès: 確信 $^{(ja)}$
* Llatí: certitudo $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: zekerheid $^{(nl)}$ f.
* Occità: certesa $^{(oc)}$ f.
* Polonès: pewność $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: certeza $^{(pt)}$ f.
* Romanès: certitudine $^{(ro)}$ f.
* Rus: уве́ренность $^{(ru)}$ f. ‎(uvérennost)
* Serbocroat: izvesnost $^{(sh)}$ f.
* Suec: visshet $^{(sv)}$ c.
* Tagal: katiyakan $^{(tl)}$
* Txec: jistota $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: пе́вність $^{(uk)}$ f. ‎(pèvnist)
* Xinès: 確信 $^{(zh)}$ ‎(确信, quèxìn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·te·sa (3)
* Anagrames: acretes, acretés, caretes, cestera, secreta, secretà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# secretà
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kɾəˈta/, occidental /se.kɾeˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

secretà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de secretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·cre·tà (3)
* Anagrames: acretes, acretés, caretes, certesa, cestera
# caretes
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾɛ.təs/, occidental /kaˈɾe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

caretes f. pl.
* Forma plural de careta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·tes (3)
* Anagrames: acretes, acretés, certesa, cestera, secreta, secretà
# acretes
## Català
### Verb

acretes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acretar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acretar.

#### Variants

* [2] acretis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·tes (3)
* Anagrames: caretes, certesa, cestera, secreta, secretà
# acretés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɾəˈtes/, occidental /a.kɾeˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

acretés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·tés (3)
* Anagrames: caretes, certesa, cestera, secreta, secretà
# reconfortam
## Català
### Verb

reconfortam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de reconfortar.

#### Variants

* reconfortem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tam (4)
* Anagrames: confortarem, confortàrem
# confortarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fur.təˈɾɛm/ balear /koɱ.foɾ.təˈɾəm/, /kuɱ.fur.təˈɾɛm/ Occidental: /koɱ.foɾ.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

confortarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de confortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·ta·rem (4)
* Anagrama: reconfortam
# confortàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈta.ɾəm/ balear /koɱ.foɾˈta.ɾəm/, /kuɱ.furˈta.ɾəm/ Occidental: /koɱ.foɾˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

confortàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de confortar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb confortar.

#### Variants

* [2] confortéssim, confortéssem, confortàssim, confortàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·tà·rem (4)
* Anagrama: reconfortam
# reconfortàs
## Català
### Verb

reconfortàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconfortar.

#### Variants

* [1] reconfortés, reconfortara
* [2] reconfortés, reconfortara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tàs (4)
* Anagrama: confortares
# confortares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈta.ɾəs/ balear /koɱ.foɾˈta.ɾəs/, /kuɱ.furˈta.ɾəs/ Occidental: /koɱ.foɾˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

confortares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de confortar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb confortar.

#### Variants

* [2] confortessis, confortesses, confortassis, confortasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·ta·res (4)
* Anagrama: reconfortàs
# reconforta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱˈfɔr.tə/ balear /rə.koɱˈfɔɾ.tə/, /rə.kuɱˈfɔr.tə/ Occidental: nord-occidental /re.koɱˈfɔr.ta/ valencià /re.koɱˈfɔɾ.ta/, /re.koɱˈfɔɾ.tɔ/
   * Rimes: -ɔɾta

### Verb

reconforta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de reconfortar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·ta (4)
* Anagrama: confortaré
# reconfortà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuɱ.furˈta/ balear /rə.koɱ.foɾˈta/, /rə.kuɱ.furˈta/ Occidental: /re.koɱ.foɾˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

reconfortà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reconfortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tà (4)
* Anagrama: confortaré
# reconfortau
## Català
### Verb

reconfortau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reconfortar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reconfortar.

#### Variants

* [1] reconforteu
* [2] reconforteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·for·tau (4)
* Anagrames: confortareu, confortàreu
# confortareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fur.təˈɾɛw/ balear /koɱ.foɾ.təˈɾəw/, /kuɱ.fur.təˈɾɛw/ Occidental: /koɱ.foɾ.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

confortareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de confortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·ta·reu (4)
* Anagrama: reconfortau
# confortàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.furˈta.ɾəw/ balear /koɱ.foɾˈta.ɾəw/, /kuɱ.furˈta.ɾəw/ Occidental: /koɱ.foɾˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

confortàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de confortar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb confortar.

#### Variants

* [2] confortéssiu, confortésseu, confortàssiu, confortàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·for·tà·reu (4)
* Anagrama: reconfortau
# gemisca
## Català
### Verb

gemisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb gemir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb gemir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb gemir.

#### Variants

* [1] gemeixi, gemesqui
* [2] gemeixi, gemesqui
* [3] gemeixi, gemesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mis·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegims)
* Anagrama: camegis
# camegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈmɛ.ʒis/ balear /kəˈmə.ʒis/, /kəˈmɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /kaˈme.ʒis/, valencià /kaˈme.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

camegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb camejar.

#### Variants

* cameges

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·me·gis (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegims)
* Anagrama: gemisca
# connegatius
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nə.ɣəˈtiws/ balear /kon.nə.ɣəˈtiws/, /kun.nə.ɣəˈtiws/ Occidental: /kon.ne.ɣaˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

connegatius m. pl.
* Forma plural de connegatiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ne·ga·tius (4)
* Anagrama: aconseguint
# aconseguint
## Català
### Verb

aconseguint
* Gerundi del verb aconseguir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·guint (4)
* Anagrama: connegatius
# acontengui
## Català
### Verb

acontengui
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acontènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·ten·gui (4)
* Anagrama: connegatiu
# connegatiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nə.ɣəˈtiw/ balear /kon.nə.ɣəˈtiw/, /kun.nə.ɣəˈtiw/ Occidental: /kon.ne.ɣaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del prefix con- i negatiu.

### Nom

connegatiu m. ‎(plural connegatius)
* Forma verbal que adopta un verb negatiu en algunes llengües, com el finès.

#### Traduccions

* Anglès: connegative $^{(en)}$
* Finès: kieltomuoto $^{(fi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ne·ga·tiu (4)
* Anagrama: acontengui
# carreig
## Català
### Verb

carreig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carrejar.

#### Variants

* carrejo, carrege, carregi

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·reig (2)
* Anagrames: carregi, carregí
# carregi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈrɛ.ʒi/ balear /kəˈrə.ʒi/, /kəˈrɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /kaˈre.ʒi/, valencià /kaˈre.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

carregi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carrejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb carrejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb carrejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb carrejar.

#### Variants

* [1] carrejo, carrege, carreig
* [2] carrege, carrejo
* [3] carrege, carrejo
* [4] carrege

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·re·gi (3)
* Anagrama: carreig
# carregí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.rəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ka.reˈʒi/, valencià /ka.reˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

carregí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de carrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·re·gí (3)
* Anagrama: carreig
# precipitàssim
## Català
### Verb

precipitàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.

#### Variants

* precipiteguéssom, precipitéssim, precipitéssem, precipitàssem, precipitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tàs·sim (5)
* Anagrama: participéssim
# participéssim
## Català
### Verb

participéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pés·sim (5)
* Anagrama: precipitàssim
# precipitassin
## Català
### Verb

precipitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.

#### Variants

* precipiteguessen, precipitessin, precipitessen, precipitassen, precipitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tas·sin (5)
* Anagrama: participessin
# participessin
## Català
### Verb

participessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pes·sin (5)
* Anagrama: precipitassin
# precipitassis
## Català
### Verb

precipitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.

#### Variants

* precipiteguesses, precipitessis, precipitesses, precipitasses, precipitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tas·sis (5)
* Anagrama: participessis
# participessis
## Català
### Verb

participessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pes·sis (5)
* Anagrama: precipitassis
# precipitàssiu
## Català
### Verb

precipitàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.

#### Variants

* precipiteguéssou, precipitéssiu, precipitésseu, precipitàsseu, precipitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tàs·siu (5)
* Anagrama: participéssiu
# participéssiu
## Català
### Verb

participéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pés·siu (5)
* Anagrama: precipitàssiu
# carinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈne.sim/, occidental /ka.ɾiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

carinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* carinéssem, carinàssem, carinàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nés·sim (4)
* Anagrama: encaríssim
# encaríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.sim/, occidental /eŋ.kaˈɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

encaríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encariguéssem, encariguérem, encaríssem, encarírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rís·sim (4)
* Anagrama: carinéssim
# precipitam
## Català
### Verb

precipitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de precipitar.

#### Variants

* precipitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tam (4)
* Anagrama: participem
# participem
## Català
### Verb

participem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de participar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb participar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pem (4)
* Anagrama: precipitam
# encarnissi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kərˈni.si/, occidental /eŋ.kaɾˈni.si/
   * Rimes: -isi

### Verb

encarnissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encarnissar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encarnissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encarnissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encarnissar-se.

#### Variants

* [1] encarnisso, encarnisse, encarnís
* [2] encarnisse
* [3] encarnisse
* [4] encarnisse

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·si (4)
* Anagrames: carinessin, encarissin
# encarnissí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.niˈsi/, occidental /eŋ.kaɾ.niˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

encarnissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·car·nis·sí (4)
* Anagrames: carinessin, encarissin
# carinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈne.sin/, occidental /ka.ɾiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

carinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* carinessen, carinassen, carinaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nes·sin (4)
* Anagrames: encarissin, encarnissi, encarnissí
# encarissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.sin/, occidental /eŋ.kaˈɾi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

encarissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encariguessen, encarigueren, encarissen, encariren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·sin (4)
* Anagrames: carinessin, encarnissi, encarnissí
# escarnissi
## Català
### Verb

escarnissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnigués, escarniguera, escarnís, escarnira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nis·si (4)
* Anagrames: carinessis, encarissis
# carinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈne.sis/, occidental /ka.ɾiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

carinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* carinesses, carinasses, carinares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nes·sis (4)
* Anagrames: encarissis, escarnissi
# encarissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.sis/, occidental /eŋ.kaˈɾi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

encarissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encariguesses, encarigueres, encarisses, encarires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ris·sis (4)
* Anagrames: carinessis, escarnissi
# encuirassí
## Català
### Verb

encuirassí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encuirassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cui·ras·sí (4)
* Anagrames: canusiries, carinéssiu, encaríssiu
# canusiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.nu.ziˈɾi.əs/, occidental /ka.nu.ziˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

canusiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de canusir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nu·si·ri·es (5)
* Anagrames: carinéssiu, encaríssiu, encuirassí
# carinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈne.siw/, occidental /ka.ɾiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

carinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carinar.

#### Variants

* carinésseu, carinàsseu, carinàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nés·siu (4)
* Anagrames: canusiries, encaríssiu, encuirassí
# encaríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.siw/, occidental /eŋ.kaˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

encaríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* encariguésseu, encariguéreu, encarísseu, encaríreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rís·siu (4)
* Anagrames: canusiries, carinéssiu, encuirassí
# precipitàs
## Català
### Verb

precipitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb precipitar.

#### Variants

* [1] precipitessi, precipitessa, precipiteguessa, precipités, precipitara
* [2] precipitessi, precipitegués, precipités, precipitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tàs (4)
* Anagrames: participes, participés
# participes
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.tiˈsi.pəs/, occidental /paɾ.tiˈsi.pes/
   * Rimes: -ipes

### Verb

participes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de participar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pes (4)
* Anagrama: precipitàs
# participés
## Català
### Verb

participés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pés (4)
* Anagrama: precipitàs
# precipita
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾə.siˈpi.tə/, occidental /pɾe.siˈpi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

precipita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de precipitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb precipitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·ta (4)
* Anagrama: participe
# precipità
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾə.si.piˈta/, occidental /pɾe.si.piˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

precipità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de precipitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·ci·pi·tà (4)
* Anagrama: participe
# participe
## Català
### Verb

participe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de participar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb participar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb participar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb participar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: par·ti·ci·pe (4)
* Anagrames: precipita, precipità