OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trivialium
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪ.wɪˈaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

triviālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de triviālis
# trivialment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.βiˌaɫˈmen/ balear /tɾi.viˌaɫˈment/, /tɾi.viˌaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /tɾi.βiˌaɫˈmen/ valencià /tɾi.viˌaɫˈment/, /tɾi.βiˌaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De trivial i el sufix -ment.

### Adverbi

trivialment
* D’una manera trivial.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·vi·al·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# trià
## Català
### Verb

trià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de triar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·à (2)
* Anagrames: tari, tarí, tira, tirà, traí
# triàrem
## Català
### Verb

triàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de triar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb triar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·à·rem (3)
* Anagrames: aterrim, meritar, retiram, tirarem, tiràrem, trairem, traírem, tremirà
# triàs
## Català
### Verb

triàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb triar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb triar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·às (2)
* Anagrames: rista, sitar, sitra, taris, tiràs, traís
# triàiem
## Català
### Verb

triàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de triar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·à·iem (3)
* Anagrames: imitaré, tiràiem
# triàreu
## Català
### Verb

triàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de triar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb triar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·à·reu (3)
* Anagrames: aterriu, retirau, tirareu, tiràreu, traireu, traíreu
# trasplantara
## Català
### Verb

trasplantara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasplantar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasplantar.
# trasplantaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pɫən.təˈɾan/, occidental /tɾas.pɫan.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

trasplantaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de trasplantar.
# trasplantareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəs.pɫən.təˈɾɛw/ balear /tɾəs.pɫən.təˈɾəw/, /tɾəs.pɫən.təˈɾɛw/ Occidental: /tɾas.pɫan.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

trasplantareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de trasplantar.
# trasplantaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pɫənˈta.ɾən/, occidental /tɾas.pɫanˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

trasplantaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de trasplantar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasplantar.
# trasplantament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəs.pɫən.təˈmen/ balear /tɾəs.pɫən.təˈment/, /tɾəs.pɫən.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /tɾas.pɫan.taˈmen/ valencià /tɾas.pɫan.taˈment/, /tɾas.pɫan.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De trasplantar i el sufix -ment, segle XX.

### Nom

trasplantament m. ‎(plural trasplantaments)
* transplantació

#### Variants

* transplantament

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·plan·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Termcat
# trasplantar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəs.pɫənˈta/ Occidental: nord-occidental /tɾas.pɫanˈta/ valencià /tɾas.pɫanˈtaɾ/, /tɾas.pɫanˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: trasplantà
   * Etimologia: Del llatí transplantare, segle XVI.

### Verb

trasplantar trans.
* Mudar les plantes del terra on són a una altra part.
* (medicina) Mudar un òrgan o teixit d’un individu a un altre o d’una part del cos a una altra.
* Establir la residència en un lloc de característiques diferents.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: trasplanto, trasplanta, trasplantem

#### Traduccions

* Anglès: transplant $^{(en)}$
* Castellà: trasplantar $^{(es)}$
* Francès: trasplanter $^{(fr)}$
* Italià: trapiantare $^{(it)}$
* Anglès: transplant $^{(en)}$
* Castellà: trasplantar $^{(es)}$
* Francès: trasplanter $^{(fr)}$
* Italià: trapiantare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·plan·tar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾas.planˈtaɾ/, meridional \tɾah.plaŋˈtaɾ\
       Americà: alt /t͡s(a)s.planˈtaɾ/, baix \tɾah.plaŋˈtaɾ\, austral /tɾah.planˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix tras- i plantar.

### Verb

trasplantar trans. ‎(present trasplanto, passat trasplanté, futur trasplantaré)
* trasplantar

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·plan·tar (3)
# trasplantares
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pɫənˈta.ɾəs/, occidental /tɾas.pɫanˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

trasplantares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de trasplantar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasplantar.
# traslladasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.ʎəˈða.səs/, occidental /tɾaz.ʎaˈða.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

traslladasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Tu] traslladessis, traslladesses, traslladasses, traslladassis o traslladares.
# traslladaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəs.ʎəˈða.βəs/, balear /tɾəs.ʎəˈða.vəs/ Occidental: /tɾas.ʎaˈða.βes/, /tɾas.ʎaˈða.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

traslladaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
# traslladassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

traslladassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Ells/elles/vostès] traslladessin, traslladessen, traslladassen, traslladassin o traslladaren.
# traslladassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

traslladassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traslladar.
    [Tu] traslladessis, traslladesses, traslladasses, traslladassis o traslladares.
# traslladaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.βən/, /tɾəs.ʎəˈða.vən/, occidental /tɾas.ʎaˈða.βen/, /tɾas.ʎaˈða.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

traslladaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
# traslladavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.ʎəˈða.βi/

### Verb

traslladavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
    Forma septentrional per [jo] traslladava.
# traslladau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /tɾəs.ʎəˈðaw/, alguerès /tɾas.ʎaˈðaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

traslladau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de traslladar.
    [Vosaltres/vós] traslladeu o traslladau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb traslladar.
    Traslladeu o traslladau [vosaltres/vós].
# traslladava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəs.ʎəˈða.βə/, balear /tɾəs.ʎəˈða.və/ Occidental: /tɾas.ʎaˈða.βa/, /tɾas.ʎaˈða.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

traslladava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de traslladar.
# turutetarantz
## Basc
### Nom

turutetarantz
* al·latiu direccional definit plural de turuta
# turuten
## Basc
### Nom

turuten
* genitiu definit plural de turuta
# turutetan
## Basc
### Nom

turutetan
* inessiu definit plural de turuta
# turutetaraino
## Basc
### Nom

turutetaraino
* terminatiu definit plural de turuta
# turutez
## Basc
### Nom

turutez
* instrumental definit plural de turuta
# turutengatik
## Basc
### Nom

turutengatik
* causal definit plural de turuta
# turutetatik
## Basc
### Nom

turutetatik
* ablatiu definit plural de turuta
# turutentzat
## Basc
### Nom

turutentzat
* benefactiu definit plural de turuta
# turutetako
## Basc
### Nom

turutetako
* genitiu locatiu definit plural de turuta
# turutetara
## Basc
### Nom

turutetara
* al·latiu definit plural de turuta
# turutak
## Basc
### Nom

turutak
* absolutiu definit plural de turuta
* ergatiu definit singular de turuta
* ergatiu indefinit de turuta
# turutan
## Basc
### Nom

turutan
* inessiu definit singular de turuta
# turuta
## Basc
### Nom

turuta inan.
* cornetí

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
turuta
turuta
turutak
Ergatiu
turutak
turutak
turutek
Datiu
turutari
turutari
turutei
Genitiu
turutaren
turutaren
turuten
Comitatiu
turutarekin
turutarekin
turutekin
Benefactiu
turutarentzat
turutarentzat
turutentzat
Instrumental
turutaz
turutaz
turutez
Partitiu
turutarik
Prolatiu
turutatzat
Causal
turutarengatik
turutarengatik
turutengatik
Locatius
Inessiu
turutatan
turutan
turutetan
Ablatiu
turutatatik
turutatik
turutetatik
Al·latiu
turutatara
turutara
turutetara
Terminatiu
turutataraino
turutaraino
turutetaraino
Al·l. direcional
turutatarantz
turutarantz
turutetarantz
Gen. locatiu
turutatako
turutako
turutetako :

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tuˈɾu.ta/
       Americà: alt /tuˈɾu.t(a)/, baix /tuˈɾu.ta/
   * Rimes: -uta

### Nom

turuta f. ‎(plural turutas)
* cornetí

#### Sinònims

* cornetín

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·ru·ta (3)

### Vegeu també

* turuta. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# turutako
## Basc
### Nom

turutako
* genitiu locatiu definit singular de turuta
# turutaraino
## Basc
### Nom

turutaraino
* terminatiu definit singular de turuta
# turullo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tuˈɾu.ʎo/, meridional /tuˈɾu.ʝo/
       Americà: alt /t(u)ˈɾu.ʝo/, baix /tuˈɾu.ʝo/, austral \tuˈɾu.ʒo\
   * Rimes: -uʎo
   * Etimologia: De l'onomatopeia tuuut, amb el sufix d'origen llatí per a diminutius -olus.

### Nom

turullo m. ‎(plural turullos)
* corna, trompeteta

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·ru·llo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre turullo
# turullos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tuˈɾu.ʎos/, meridional /tuˈɾu.ʝoh/
       Americà: alt /tuˈɾu.ʝ(o)s/, baix /tuˈɾu.ʝoh/, austral \tuˈɾu.ʒos\
   * Rimes: -uʎos

### Nom

turullos m. pl.
* forma plural de turullo
# turutara
## Basc
### Nom

turutara
* al·latiu definit singular de turuta
# tustí
## Català
### Verb

tustí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de tustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tus·tí (2)
* Anagrama: tuits
# tuta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtu.tə/, occidental /ˈtu.ta/
   * Rimes: -uta

### Nom

tuta f. ‎(plural tutes)
* castanyoleta

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·ta (2)
* Anagrames: tatú, taüt

### Vegeu també

* tuta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# treballotejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.tə.ʒəˈɾan/ balear /tɾə.bə.ʎo.tə.ʒəˈɾan/, /tɾə.bə.ʎu.tə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.te.ʒaˈɾan/, valencià /tɾe.ba.ʎo.te.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

treballotejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de treballotejar.
# treballotejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.təˈʒa.ɾəs/ balear /tɾə.bə.ʎo.təˈd͡ʒa.ɾəs/, /tɾə.bə.ʎu.təˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.teˈʒa.ɾes/, valencià /tɾe.ba.ʎo.teˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

treballotejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de treballotejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballotejar.
# treballotejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.tə.ʒəˈɾɛw/ balear /tɾə.bə.ʎo.tə.ʒəˈɾəw/, /tɾə.bə.ʎu.tə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.te.ʒaˈɾew/, valencià /tɾe.ba.ʎo.te.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

treballotejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de treballotejar.
# treballotejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.təˈʒa/ balear /tɾə.bə.ʎo.təˈd͡ʒa/, /tɾə.bə.ʎu.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.teˈʒa/ valencià /tɾe.ba.ʎo.teˈd͡ʒaɾ/, /tɾe.βa.ʎo.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: treballotejà
   * Etimologia: De treballar i el sufix -ejar, segle XX.

### Verb

treballotejar intr.
* Treballar de forma eventual, sense continuïtat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: treballotejo, treballoteja, treballotegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Relacionats

* treballuscar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·ba·llo·te·jar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# treballotejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.tə.ʒəˈɾi.ə/ balear /tɾə.bə.ʎo.tə.ʒəˈɾi.ə/, /tɾə.bə.ʎu.tə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.te.ʒaˈɾi.a/, valencià /tɾe.ba.ʎo.te.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

treballotejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de treballotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de treballotejar.
# treballotejara
## Català
### Verb

treballotejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballotejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballotejar.
# treballotejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.βə.ʎu.təˈʒa.ɾən/ balear /tɾə.bə.ʎo.təˈd͡ʒa.ɾən/, /tɾə.bə.ʎu.təˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /tɾe.βa.ʎo.teˈʒa.ɾen/, valencià /tɾe.ba.ʎo.teˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

treballotejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de treballotejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb treballotejar.
# triomfassis
## Català
### Verb

triomfassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fas·sis (4)
# triomfavi
## Català
### Verb

triomfavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fa·vi (4)
# triomfassin
## Català
### Verb

triomfassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fas·sin (4)
# triomfat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfat/ balear /tɾi.oɱˈfat/, /tɾi.uɱˈfat/ Occidental: /tɾi.oɱˈfat/
   * Rimes: -at

### Verb

triomfat
* Participi masculí singular del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fat (3)
# triomfats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfats/ balear /tɾi.oɱˈfats/, /tɾi.uɱˈfats/ Occidental: /tɾi.oɱˈfats/
   * Rimes: -ats

### Verb

triomfats
* Participi masculí plural del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fats (3)
# triomfaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾi.uɱˈfa.βən/ balear /tɾi.oɱˈfa.vən/, /tɾi.uɱˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /tɾi.oɱˈfa.βen/ valencià /tɾi.oɱˈfa.ven/, /tɾi.oɱˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

triomfaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fa·ven (4)
* Heterograma de 10 lletres (aefimnortv)
# ufficializzate
## Italià
### Verb

ufficializzate
* participi passat femení plural de ufficializzare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de ufficializzare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ufficializzare
# ufficializzasse
## Italià
### Verb

ufficializzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
# ufficializzassero
## Italià
### Verb

ufficializzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
# ufficializzassimo
## Italià
### Verb

ufficializzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
# ufficializzaste
## Italià
### Verb

ufficializzaste
* segona persona plural (voi) del passat de ufficializzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
# ufficializzare
## Italià

   * Pronúncia: /uf.fi.t͡ʃa.lidˈd͡zaː.re/
   * Rimes: -are
   * Etimologia: De ufficiale i el sufix -izzare, segle XX.

### Verb

ufficializzare trans.
* oficialitzar

#### Sinònims

* rendere ufficiale, formalizzare (parcial)

#### Derivats

* ufficializzazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: uf·fi·cia·liz·zà·re (6)
* Anagrama: ufficializzerà

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre ufficializzare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre ufficializzare
# ufficializzata
## Italià
### Verb

ufficializzata
* participi passat femení singular de ufficializzare
# ufficializzassi
## Italià
### Verb

ufficializzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ufficializzare
# ufficializzarono
## Italià
### Verb

ufficializzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ufficializzare
# ufficializzasti
## Italià
### Verb

ufficializzasti
* segona persona singular (tu) del passat de ufficializzare
# uniltun
## Ibèric

   * Pronúncia: /unillun/
   * Etimologia: Compost pels formants uni ‎ i iltun ‎.

### Nom propi

uniltun • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# unimaginable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un-, imagine i el sufix -able.

### Adjectiu

unimaginable ‎(comparatiu more unimaginable, superlatiu most unimaginable)
* inimaginable

#### Antònims

* imaginable
# uninstall
## Anglès

   * Pronúncia: /ʌn.ɪnˈstɔːl/
   * Etimologia: Del prefix un- i install.

### Verb

uninstall ‎(3a persona singular present uninstalls, gerundi uninstalling, passat i participi uninstalled)
* eliminar, desinstal·lar
# uninstalls
## Anglès
### Verb

uninstalls
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de uninstall
# unilaterals
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.ni.ɫə.təˈɾaɫs/, occidental /u.ni.ɫa.teˈɾaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

unilaterals inv. pl.
* Forma plural de unilateral.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ni·la·te·rals (5)
* Anagrames: antullaries, instal·lareu, instal·làreu
# uninstalled
## Anglès
### Verb

uninstalled
* passat i participi de uninstall
# unim
## Català

   * Pronúncia: /uˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

unim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de unir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb unir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nim (2)
* Anagrama: muní

## Català antic
### Verb

unim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de unir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de unir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de unir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de unir
# uninstalling
## Anglès
### Verb

uninstalling
* gerundi de uninstall
# unilateralment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ni.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ balear /u.ni.ɫə.təˌɾaɫˈment/, /u.ni.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /u.ni.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ valencià /u.ni.ɫa.teˌɾaɫˈment/, /u.ni.ɫa.teˌɾaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De unilateral i el sufix -ment.

### Adverbi

unilateralment
* De manera unilateral.

#### Traduccions

* Castellà: unilateralmente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ni·la·te·ral·ment (6)
# uninhabitable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i inhabitable.

### Adjectiu

uninhabitable ‎(comparatiu more uninhabitable, superlatiu most uninhabitable)
* inhabitable

#### Antònims

* inhabitable
# unisex
## Anglès

   * Pronúncia: [ ˈjuːnɪˌseks ]

### Adjectiu

unisex ‎(no comparable)
* unisex

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# unisca
## Català
### Verb

unisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb unir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb unir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·ca (3)
* Heterograma de 6 lletres (acinsu)
* Anagrames: acusin, canusí, causin, cuinàs
# unisses
## Català
### Verb

unisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·ses (3)
* Anagrames: nuessis, suessin, usessin

## Català antic
### Verb

unisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de unir
# unisques
## Català
### Verb

unisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·ques (3)
* Anagrames: unesquis, uquessin
# unisqueu
## Català
### Verb

unisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb unir.
# unissi
## Català
### Verb

unissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb unir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·si (3)
* Anagrama: uïssin
# unisc
## Català
### Verb

unisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nisc (2)
* Anagrama: únics
# unisquem
## Català
### Verb

unisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·quem (3)
* Anagrames: munesqui, muniquès, muniqués, musiquen
# unisquen
## Català
### Verb

unisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb unir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·quen (3)
* Anagrama: unesquin
# unissen
## Català
### Verb

unissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb unir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·nis·sen (3)
* Anagrama: nuessin

## Català antic
### Verb

unissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de unir
# truskawka
## Polonès

   * Pronúncia: /truˈskaf.ka/
   * Etimologia: Del protoeslau *truskavъka.

### Nom

truskawka f.
* maduixa

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | truskawka | truskawki |
| Genitiu | truskawki | truskawek |
| Datiu | truskawce | truskawkom |
| Acusatiu | truskawkę | truskawki |
| Instrumental | truskawką | truskawkami |
| Locatiu | truskawce | truskawkach |
| Vocatiu | truskawko | truskawki |

#### Derivats

* truskawkowy

### Miscel·lània

* Síl·labes: trus·kaw·ka (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre truskawka
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre truskawka
# truskawko
## Polonès

   * Pronúncia: /truˈskaf.kɔ/

### Nom

truskawko
* vocatiu singular de truskawka
# truskawkom
## Polonès

   * Pronúncia: /truˈskaf.kɔm/

### Nom

truskawkom
* datiu plural de truskawka
# truskawkach
## Polonès

   * Pronúncia: /truˈskaf.kax/

### Nom

truskawkach
* locatiu plural de truskawka