OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aguantessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣwənˈte.si/, balear /ə.ɣwənˈte.si/ alguerès /a.ɣwanˈte.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

aguantessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] aguantés, aguantàs o aguantara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] aguantés, aguantàs o aguantara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tes·si (4)
* Anagrames: engatàssiu, gatinàsseu
# aguanten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.tən/, occidental /aˈɣwan.ten/
   * Rimes: -anten

### Verb

aguanten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aguantar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que ells/elles/vostès] aguantin o aguanten.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aguantar.
    Aguantin o aguanten [ells/elles/vostès].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣwan.ten\, meridional \aˈɣwaŋ.teŋ\
       Americà: alt /aˈɡwan.t(e)n/, baix \aˈɣwaŋ.teŋ\, austral \aˈɣwan.ten\
   * Rimes: -anten

### Verb

aguanten
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb aguantar
    [Que ellos/ellas/ustedes] aguanten = [Que ells/elles/vostès] aguantin o aguanten.
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb aguantar
    Aguanten [ellos/ellas/ustedes] = aguantin o aguanten [ells/elles/vostès].
# aguantes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwan.təs/, occidental /aˈɣwan.tes/
   * Rimes: -antes

### Verb

aguantes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aguantar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que tu] aguantis o aguantes; [tu] no aguantis o aguantes.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣwan.tes\, meridional \aˈɣwaŋ.teh\
       Americà: alt /aˈɡwan.t(e)s/, baix \aˈɣwaŋ.teh\, austral \aˈɣwan.tes\
   * Rimes: -antes

### Nom

aguantes m. pl.
* forma plural de aguante

### Verb

aguantes
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb aguantar
    [Que tú] aguantes = [Que tu] aguantis o aguantes.
    [Tú] no aguantes = [tu] no aguantis o aguantes.
# aguantessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈte.sin/, occidental /a.ɣwanˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aguantessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Ells/elles/vostès] aguantessin, aguantessen, aguantassen, aguantassin o aguantaren.
# aguantessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈte.sis/, occidental /a.ɣwanˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aguantessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Tu] aguantessis, aguantesses, aguantasses, aguantassis o aguantares.
# aguantem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈtɛm/, occidental /a.ɣwanˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aguantem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aguantar.
    [Nosaltres] aguantem o aguantam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que nosaltres] aguantem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aguantar.
    aguantem [nosaltres].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tem (3)
* Anagrames: amuntega, amuntegà, augmenta, augmentà
# aguanteu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈtɛw/, occidental /a.ɣwanˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aguanteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aguantar.
    [Vosaltres/vós] aguanteu o aguantau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aguantar.
    [Que vosaltres/vós] aguanteu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aguantar.
    aguanteu o aguantau [vosaltres/vós].
# agarberaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.ɣaɾ.be.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agarberaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agarberar.
# agarberassis
## Català
### Verb

agarberassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberassin
## Català
### Verb

agarberassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberau
## Català
### Verb

agarberau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agarberar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agarberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·be·rau (4)
* Anagrames: agarbareu, agarbàreu
# agarberassen
## Català
### Verb

agarberassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberasses
## Català
### Verb

agarberasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bə.ɾəˈɾe/, occidental /a.ɣaɾ.be.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agarberaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agarberar.
# adveraves
## Català
### Verb

adveraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adverar.
# adverbe
## Francès

   * Pronúncia: /adˈvɛʁb/

### Nom

adverbe m. ‎(plural adverbes)
* adverbi

## Romanès
### Nom

adverbe
* forma plural de adverb
* vocatiu singular de adverb
# adverassis
## Català
### Verb

adverassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverar.
# adverava
## Català
### Verb

adverava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adverar.
# adverau
## Català
### Verb

adverau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adverar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adverar.
# adverbele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

adverbele
* nominatiu i acusatiu definit plural de adverb
# adverats
## Català
### Verb

adverats
* Participi masculí plural del verb adverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ve·rats (3)
* Anagrames: devastar, tardaves, travades
# adveraven
## Català
### Verb

adveraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adverar.
# adverb
## Anglès
### Nom

adverb ‎(plural adverbs)
* adverbi

## Romanès
### Nom

adverb n. ‎(plural adverbe)
* adverbi

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | adverb | adverbul | (niște) | adverbe | adverbele |
| Genitiu-datiu | (unui) | adverb | adverbului | (unor) | adverbe | adverbelor |
| Vocatiu | | adverbule, adverbe | adverbule, adverbe | | adverbelor | adverbelor |
# adoloríveu
## Català
### Verb

adoloríveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adolorírem
## Català
### Verb

adolorírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adolorir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorísseu
## Català
### Verb

adolorísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lo·rís·seu (5)
* Anagrama: adoloréssiu
# adoloríssim
## Català
### Verb

adoloríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adoloríreu
## Català
### Verb

adoloríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adolorir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adoloríssem
## Català
### Verb

adoloríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lo·rís·sem (5)
* Anagrama: adoloréssim
# adoloríssiu
## Català
### Verb

adoloríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorís
## Català
### Verb

adolorís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolui
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdɔ.lʊ.iː/

### Verb

adoluī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de adoleō
# agonitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.niˈd͡za/ balear /ə.ɣo.niˈd͡za/, /ə.ɣu.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.niˈd͡za/ valencià /a.ɣo.niˈzaɾ/, /a.ɣo.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De agonia i el sufix -itzar, segle XVII.

### Verb

agonitzar intr.
* Estar el malalt en l'agonia de la mort.
* Ajudar a morir bé.

#### Variants

* (arcaismes) agonisar

#### Sinònims

* passionar (alguerès)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agonitzo, agonitza, agonitzem

#### Traduccions

* Anglès: agonize $^{(en)}$
* Castellà: agonizar $^{(es)}$
* Esperanto: agonii $^{(eo)}$
* Francès: agoniser $^{(fr)}$, être à l'agonie
* Italià: agonizzare $^{(it)}$, boccheggiare $^{(it)}$
* Llatí: animam agere $^{(la)}$
* Occità: agonizar $^{(oc)}$
* Portuguès: agonizar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·nit·zar (4)
* Anagrames: organitza, organitzà

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agonitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾɛw/ balear /ə.ɣo.ni.d͡zəˈɾəw/, /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.ni.d͡zaˈɾew/, valencià /a.ɣo.ni.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agonitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agonitzar.
# agonitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.ən/ balear /ə.ɣo.ni.d͡zəˈɾi.ən/, /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.ni.d͡zaˈɾi.en/, valencià /a.ɣo.ni.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agonitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·nit·za·ri·en (6)
* Anagrama: organitzaien
# agonitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.niˈd͡za.ɾən/ balear /ə.ɣo.niˈd͡za.ɾən/, /ə.ɣu.niˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.niˈd͡za.ɾen/, valencià /a.ɣo.niˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agonitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agonitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.niˈd͡za.ɾəs/ balear /ə.ɣo.niˈd͡za.ɾəs/, /ə.ɣu.niˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.niˈd͡za.ɾes/, valencià /a.ɣo.niˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agonitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agonitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.əs/ balear /ə.ɣo.ni.d͡zəˈɾi.əs/, /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.ni.d͡zaˈɾi.es/, valencià /a.ɣo.ni.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agonitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·nit·za·ri·es (6)
* Anagrama: organitzaies
# agonitzara
## Català
### Verb

agonitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾan/ balear /ə.ɣo.ni.d͡zəˈɾan/, /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.ni.d͡zaˈɾan/, valencià /a.ɣo.ni.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agonitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agonitzar.
# agonitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.ə/ balear /ə.ɣo.ni.d͡zəˈɾi.ə/, /ə.ɣu.ni.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.ni.d͡zaˈɾi.a/, valencià /a.ɣo.ni.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agonitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·nit·za·ri·a (6)
* Anagrama: organitzaia
# agonizza
## Italià
### Verb

agonizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de agonizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de agonizzare
# agonius
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.us/

### Verb

agonius
* condicional de agonii
# agonizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣo.niˈθaɾ\
       Americà: alt /a.ɡo.n(i)ˈsaɾ/, baix \a.ɣo.niˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De agonía.

### Verb

agonizar ‎(present agonizo, passat agonicé, futur agonizaré)
* agonitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·ni·zar (4)
* Anagrama: organiza

## Occità

   * Pronúncia: /a.ɣu.niˈza/
   * Àudio: Bearn

### Verb

agonizar
* agonitzar
# agonizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣoˈni.θo\
       Americà: alt /a.ɡoˈni.s(o)/, baix \a.ɣoˈni.so\
   * Rimes: -iθo

### Verb

agonizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb agonizar
# agonize
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæ.ɡən.aɪz/ àudio
   * Etimologia: Del francès agoniser.

### Verb

agonize ‎(3a persona singular present agonizes, gerundi agonizing, passat i participi agonized)
* agonitzar
# agonizes
## Anglès
### Verb

agonizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de agonize
# agonizing
## Anglès
### Verb

agonizing
* gerundi de agonize
# agoniu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.u/
   * Àudio: França

### Verb

agoniu
* volitiu de agonii
# agonizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣo.ni.θaˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡo.n(i).saˈɾe/, baix \a.ɣo.ni.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

agonizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb agonizar
# agonized
## Anglès
### Verb

agonized
* passat i participi de agonize
# afaitessa
## Català
### Verb

afaitessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitessin
## Català
### Verb

afaitessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitessis
## Català
### Verb

afaitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitessi
## Català
### Verb

afaitessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·tes·si (4)
* Anagrama: satisfeia
# afaiten
## Català
### Verb

afaiten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afaitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaitar.
# afaites
## Català
### Verb

afaites
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afaitar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitessen
## Català
### Verb

afaitessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitesses
## Català
### Verb

afaitesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaiti
## Català
### Verb

afaiti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afaitar.
# afaiteu
## Català
### Verb

afaiteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afaitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afaitar.
# adulaven
## Català
### Verb

adulaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# adulavi
## Català
### Verb

adulavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·vi (4)
* Anagrama: validau
# aduleguessen
## Català
### Verb

aduleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adulaves
## Català
### Verb

adulaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# adulavo
## Català
### Verb

adulavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·vo (4)
* Anagrames: ovulada, udolava
# adule
## Català
### Verb

adule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·le (3)
* Anagrama: laude
# aduleguem
## Català
### Verb

aduleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adular.
# adulazione
## Italià

   * Pronúncia: /a.du.latˈt͡sjoː.ne/

### Nom

adulazione f. ‎(plural adulazioni)
* adulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·zió·ne (5)
# adulazioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.du.latˈt͡sjoː.ni/

### Nom

adulazioni f. pl.
* forma plural de adulazione
# aduleguessa
## Català
### Verb

aduleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# agosaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾi.əs/ balear /ə.ɣo.zəˈɾi.əs/, /ə.ɣu.zəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agosaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agosar.
# agosarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾa/ balear /ə.ɣo.zəˈɾa/, /ə.ɣu.zəˈɾa/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agosarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agosar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agarosa
# agosaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾas/ balear /ə.ɣo.zəˈɾas/, /ə.ɣu.zəˈɾas/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agosaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agosar.
# agosaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾi.ə/ balear /ə.ɣo.zəˈɾi.ə/, /ə.ɣu.zəˈɾi.ə/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agosaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agosar.
# agosassen
## Català
### Verb

agosassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agosessin, agosassin, agosaren
# agosaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾi.əw/ balear /ə.ɣo.zəˈɾi.əw/, /ə.ɣu.zəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agosaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agosar.
# agosarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾi.ən/ balear /ə.ɣo.zəˈɾi.ən/, /ə.ɣu.zəˈɾi.ən/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agosarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agosar.
# agosasses
## Català
### Verb

agosasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agosessis, agosassis, agosares

### Miscel·lània

* Anagrames: assossega, assossegà
# agosaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.zəˈɾe/ balear /ə.ɣo.zəˈɾe/, /ə.ɣu.zəˈɾe/ Occidental: /a.ɣo.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agosaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agosar.
# agusaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈza.βəs/, balear /ə.ɣuˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈza.βes/ valencià /a.ɣuˈza.ves/, /a.ɣuˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agusaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·sa·ves (4)
* Anagrames: vagàsseu, vaguessa
# agusau
## Català
### Verb

agusau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agusar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agusar.
# agusessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣuˈze.sən/, occidental /a.ɣuˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agusessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agusar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sagnésseu
# agusen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣu.zən/, occidental /aˈɣu.zen/
   * Rimes: -uzen

### Verb

agusen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agusar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sagneu
# aguses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣu.zəs/, occidental /aˈɣu.zes/
   * Rimes: -uzes

### Verb

aguses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agusar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·ses (3)
* Anagrama: sagues
# aguse
## Català
### Verb

aguse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agusar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·se (3)
* Anagrames: agúes, agües, agüés, segau
# agusem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈzɛm/ balear /ə.ɣuˈzəm/, /ə.ɣuˈzɛm/ Occidental: /a.ɣuˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agusem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agusar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agusar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·sem (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegmsu)
* Anagrama: magues
# agusava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈza.βə/, balear /ə.ɣuˈza.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣuˈza.βa/ valencià /a.ɣuˈza.va/, /a.ɣuˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agusava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agusar.
# agregados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣɾeˈɣa.ðos\, meridional \a.ɣɾeˈɣa.(ð)oh\
       Americà: alt /a.ɡɾeˈɡa.d(o)s/, baix \a.ɣɾeˈɣa.ðoh\, austral \a.ɣɾeˈɣa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

agregados m. pl.
* forma plural de agregado