OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# educaciones para el desarrollo
## Castellà
### Nom

educaciones para el desarrollo f. pl.
* forma plural de educación para el desarrollo
# educaciones para el ocio
## Castellà
### Nom

educaciones para el ocio f. pl.
* forma plural de educación para el ocio
# educaciones musicales
## Castellà
### Nom

educaciones musicales f. pl.
* forma plural de educación musical
# educaciones no directivas
## Castellà
### Nom

educaciones no directivas f. pl.
* forma plural de educación no directiva
# educaciones para el desarrollo sostenible
## Castellà
### Nom

educaciones para el desarrollo sostenible f. pl.
* forma plural de educación para el desarrollo sostenible
# encendro
## Català

   * Pronúncia: central /ənˈsɛn.dɾu/, occidental /enˈsɛn.dɾo/

### Verb

encendro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encendrar.

#### Variants

* encendre, encendri, encendr

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro (3)
# encendrosades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.ðəs/ balear /ən.sən.dɾoˈza.ðəs/, /ən.sən.dɾuˈza.ðəs/ Occidental: /en.sen.dɾoˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encendrosades
* Participi femení plural del verb encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sa·des (5)
# encendria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾi.ə/, occidental /en.senˈdɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encendria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encendre.

#### Variants

* [1] encengueria, encengueriva
* [2] encengueria, encengueriva

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dri·a (4)
# encendrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾi.ən/, occidental /en.senˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encendrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encendre.

#### Variants

* encenguerien, encengueriven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dri·en (4)
# encendris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛn.dɾis/, occidental /enˈsɛn.dɾis/

### Verb

encendris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendres

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dris (3)
# encendrosada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.ðə/ balear /ən.sən.dɾoˈza.ðə/, /ən.sən.dɾuˈza.ðə/ Occidental: /en.sen.dɾoˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

encendrosada
* Participi femení singular del verb encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sa·da (5)
# encendrosant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈzan/ balear /ən.sən.dɾoˈzant/, /ən.sən.dɾuˈzan/ Occidental: nord-occidental /en.sen.dɾoˈzan/ valencià /en.sen.dɾoˈzant/, /en.sen.dɾoˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encendrosant
* Gerundi del verb encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sant (4)
# encendries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾi.əs/, occidental /en.senˈdɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encendries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encendre.

#### Variants

* encengueries, encenguerives

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dri·es (4)
# encendrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛn.dɾin/, occidental /enˈsɛn.dɾin/

### Verb

encendrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encendrar.

#### Variants

* [1] encendren
* [2] encendren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drin (3)
# embutxacàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bu.t͡ʃəˈka.ɾəm/, occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

embutxacàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de embutxacar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* [2] embutxaquéssim, embutxaquéssem, embutxacàssim, embutxacàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cà·rem (5)
# embutxacàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.t͡ʃəˈka.βəw/, balear /əm.bu.t͡ʃəˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.βew/ valencià /em.bu.t͡ʃaˈka.vew/, /em.bu.t͡ʃaˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

embutxacàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cà·veu (5)
# embutxaque
## Català
### Verb

embutxaque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embutxacar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embutxacar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embutxacar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embutxacar.

#### Variants

* [1] embutxaco, embutxaqui, embutxac
* [2] embutxaqui
* [3] embutxaqui
* [4] embutxaqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·que (4)
# embutxacàssem
## Català
### Verb

embutxacàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* embutxaquéssim, embutxaquéssem, embutxacàssim, embutxacàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·càs·sem (5)
# embutxacàsseu
## Català
### Verb

embutxacàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* embutxaquéssiu, embutxaquésseu, embutxacàssiu, embutxacàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·càs·seu (5)
# embutxacàssiu
## Català
### Verb

embutxacàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* embutxaquéssiu, embutxaquésseu, embutxacàsseu, embutxacàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·càs·siu (5)
# embutxacàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.t͡ʃəˈka.βəm/, balear /əm.bu.t͡ʃəˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.βem/ valencià /em.bu.t͡ʃaˈka.vem/, /em.bu.t͡ʃaˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

embutxacàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cà·vem (5)
# embutxacàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bu.t͡ʃəˈka.ɾəw/, occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

embutxacàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de embutxacar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* [2] embutxaquéssiu, embutxaquésseu, embutxacàssiu, embutxacàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cà·reu (5)
# embutxacàs
## Català
### Verb

embutxacàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* [1] embutxaquessi, embutxaqués, embutxacara
* [2] embutxaquessi, embutxaqués, embutxacara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·càs (4)
# embutxacàssim
## Català
### Verb

embutxacàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* embutxaquéssim, embutxaquéssem, embutxacàssem, embutxacàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·càs·sim (5)
# emmustigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.musˈti.ɣi/, occidental /em.musˈti.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

emmustigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmustigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmustigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmustigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmustigar.

#### Variants

* [1] emmustigo, emmustig
# emmustiguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.musˈti.ɣin/, occidental /em.musˈti.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

emmustiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmustigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emmustigar.
# emmustigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣes/, occidental /em.mus.tiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

emmustigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.

#### Variants

* [1] emmustigàs
* [2] emmustigàs
# emmustiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣe.sim/, occidental /em.mus.tiˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emmustiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.

#### Variants

* emmustiguéssem, emmustigàssim, emmustigàssem
# emmustiguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣe.siw/, occidental /em.mus.tiˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emmustiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.

#### Variants

* emmustiguésseu, emmustigàssiu, emmustigàsseu
# emmustiguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣi/, occidental /em.mus.tiˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

emmustiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emmustigar.
# emmustigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mus.tiˈɣɛw/ balear /əm.mus.tiˈɣəw/, /əm.mus.tiˈɣɛw/ Occidental: /em.mus.tiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emmustigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emmustigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emmustigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emmustigar.

#### Variants

* [1] emmustigau
* [3] emmustigau
# emmustiguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.musˈti.ɣis/, occidental /em.musˈti.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

emmustiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmustigar.
# emmustiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣe.səm/, occidental /em.mus.tiˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emmustiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.

#### Variants

* emmustiguéssim, emmustigàssim, emmustigàssem
# emmustiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mus.tiˈɣe.səw/, occidental /em.mus.tiˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emmustiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmustigar.

#### Variants

* emmustiguéssiu, emmustigàssiu, emmustigàsseu
# emblavires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫəˈβi.ɾəs/, balear /əm.bɫəˈvi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /em.bɫaˈβi.ɾes/ valencià /em.bɫaˈvi.ɾes/, /em.bɫaˈβi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

emblavires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emblavir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblavir.

#### Variants

* [2] emblavissis, emblavisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·res (4)
* Anagrames: blaverisme, emblavir-se, verbalisme
# emblavireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾɛw/ balear /əm.bɫə.viˈɾəw/, /əm.bɫə.viˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾew/ valencià /em.bɫa.viˈɾew/, /em.bɫa.βiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emblavireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·reu (4)
# emblaviré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾe/, balear /əm.bɫə.viˈɾe/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾe/ valencià /em.bɫa.viˈɾe/, /em.bɫa.βiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emblaviré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ré (4)
* Anagrama: belarívem
# emblavirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾɛm/ balear /əm.bɫə.viˈɾəm/, /əm.bɫə.viˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾem/ valencià /em.bɫa.viˈɾem/, /em.bɫa.βiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emblavirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·rem (4)
# emblaviries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾi.əs/, balear /əm.bɫə.viˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾi.es/ valencià /em.bɫa.viˈɾi.es/, /em.bɫa.βiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emblaviries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ri·es (5)
# emblaviràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾas/, balear /əm.bɫə.viˈɾas/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾas/ valencià /em.bɫa.viˈɾas/, /em.bɫa.βiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emblaviràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ràs (4)
# emblaviren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫəˈβi.ɾən/, balear /əm.bɫəˈvi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /em.bɫaˈβi.ɾen/ valencià /em.bɫaˈvi.ɾen/, /em.bɫaˈβi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

emblaviren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emblavir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblavir.

#### Variants

* [2] emblavissin, emblavissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ren (4)
# emblaviria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾi.ə/, balear /əm.bɫə.viˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾi.a/ valencià /em.bɫa.viˈɾi.a/, /em.bɫa.βiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emblaviria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emblavir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ri·a (5)
# emblavirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾa/, balear /əm.bɫə.viˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾa/ valencià /em.bɫa.viˈɾa/, /em.bɫa.βiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emblavirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·rà (4)
* Anagrama: albiràvem
# emblavirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫə.βiˈɾi.ən/, balear /əm.bɫə.viˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /em.bɫa.βiˈɾi.en/ valencià /em.bɫa.viˈɾi.en/, /em.bɫa.βiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emblavirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emblavir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bla·vi·ri·en (5)
# eixamplaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəmˈpɫa.βəs/, balear /ə.ʃəmˈpɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃamˈpɫa.βes/ valencià /ej.ʃamˈpɫa.ves/, /e.ʃamˈpɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

eixamplaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·pla·ves (4)
# eixamplavi
## Català
### Verb

eixamplavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplaia, eixamplava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·pla·vi (4)
# eixamplavo
## Català
### Verb

eixamplavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplàieu, eixamplàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·pla·vo (4)
# eixampleguem
## Català
### Verb

eixampleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixamplem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·guem (4)
# eixampleguessa
## Català
### Verb

eixampleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixamplessi, eixamplessa, eixamplés, eixamplàs, eixamplara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·gues·sa (5)
# eixampleguessen
## Català
### Verb

eixampleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixamplessin, eixamplessen, eixamplassin, eixamplassen, eixamplaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·gues·sen (5)
# eixampleguesses
## Català
### Verb

eixampleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixamplessis, eixamplesses, eixamplassis, eixamplasses, eixamplares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·gues·ses (5)
# eixample
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃam.pɫə/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃam.pɫe/ valencià /ejˈʃam.pɫe/, /eˈʃam.pɫe/
   * Etimologia: Deverbal de eixamplar amb desinència zero i vocal de reforç, calc del castellà ensanche, segle XX.

### Nom

eixample m. ‎(plural eixamples)
* Acció d'eixamplar.
* Resultat d'una ampliació urbanística.

#### Sinònims

* [1] eixamplament

#### Traduccions

* Anglès: widening $^{(en)}$, enlargement $^{(en)}$
* Castellà: ensanche $^{(es)}$
* Francès: élargissement $^{(fr)}$
* Italià: ampliamento $^{(it)}$

### Verb

eixample
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eixamplar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb eixamplar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb eixamplar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb eixamplar.

#### Variants

* [1] eixamplo, eixampli, eixampl
* [2,3] eixampli, eixamplo
* [4] eixampli

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# eixamplegueu
## Català
### Verb

eixamplegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixampleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·gueu (4)
# eixamplegués
## Català
### Verb

eixamplegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixamplés, eixamplàs, eixamplara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·ple·gués (4)
# enderrocàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.βəm/ balear /ən.də.roˈka.vəm/, /ən.də.ruˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.de.roˈka.βem/ valencià /en.de.roˈka.vem/, /en.de.roˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enderrocàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocàvom, enderrocàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·vem (5)
* Anagrama: enrecordàvem
# enderrocàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.ɾəw/ balear /ən.də.roˈka.ɾəw/, /ən.də.ruˈka.ɾəw/ Occidental: /en.de.roˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enderrocàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enderrocar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* [2] enderroqueguéssou, enderroquéssiu, enderroquésseu, enderrocàssiu, enderrocàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·reu (5)
* Anagrames: enrecordareu, enrecordàreu
# enderrocàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.βəw/ balear /ən.də.roˈka.vəw/, /ən.də.ruˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.de.roˈka.βew/ valencià /en.de.roˈka.vew/, /en.de.roˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enderrocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocavo, enderrocàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·veu (5)
* Anagrama: enrecordàveu
# enderrocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ruˈka.ɾəm/ balear /ən.də.roˈka.ɾəm/, /ən.də.ruˈka.ɾəm/ Occidental: /en.de.roˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enderrocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enderrocar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* [2] enderroqueguéssom, enderroquéssim, enderroquéssem, enderrocàssim, enderrocàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·rem (5)
* Anagrames: enrecordarem, enrecordàrem
# enderrocàssim
## Català
### Verb

enderrocàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroqueguéssom, enderroquéssim, enderroquéssem, enderrocàssem, enderrocàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·càs·sim (5)
* Anagrames: endormiscar-se, enrecordàssim
# enderrocàssiu
## Català
### Verb

enderrocàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enderrocar.

#### Variants

* enderroqueguéssou, enderroquéssiu, enderroquésseu, enderrocàsseu, enderrocàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·càs·siu (5)
* Anagrama: enrecordàssiu
# enderrocàvom
## Català
### Verb

enderrocàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enderrocar.

#### Variants

* enderrocàiem, enderrocàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·cà·vom (5)
# emprestasses
## Català
### Verb

emprestasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəs.təˈɾi.əw/, occidental /em.pɾes.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emprestaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emprestar.
# emprestassen
## Català
### Verb

emprestassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tas·sen (4)
* Anagrama: presentàssem
# emprestava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈta.βə/, balear /əm.pɾəsˈta.və/ Occidental: nord-occidental /em.pɾesˈta.βa/ valencià /em.pɾesˈta.va/, /em.pɾesˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

emprestava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emprestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·ta·va (4)
* Anagrama: aprestàvem
# emprestaríveu
## Català
### Verb

emprestaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emprestar.
# emprestat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈtat/, occidental /em.pɾesˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

emprestat
* Participi masculí singular del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tat (3)
* Anagrames: temperats, temptares
# emprestau
## Català
### Verb

emprestau
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emprestar.
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emprestar.
# emprenyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲi/, occidental /em.pɾeˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

emprenyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyí (3)
# emprenyós
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲos/, occidental /em.pɾeˈɲos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De emprenyar i el sufix -ós.

### Adjectiu

emprenyós m. ‎(femení emprenyosa, plural masculí emprenyosos, plural femení emprenyoses)
* (mallorquí) molestós

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyós (3)
* Anagrama: menyspreo
# emprenyéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲe.sim/, occidental /em.pɾeˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emprenyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeguéssom, emprenyéssem, emprenyàssim, emprenyàssem, emprenyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyés·sim (4)