OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abordar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈda/ balear /ə.boɾˈða/, /ə.burˈða/ Occidental: nord-occidental /a.βorˈða/ valencià /a.boɾˈðaɾ/, /a.βoɾˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abordà
   * Etimologia: Del prefix a- i borda.

### Verb

abordar trans., pron., intr. ‎(pronominal abordar-se)
* (nàutica) Arrimar-se una embarcació a una altra, generalment per envestir-se.
* Arribar la nau a terra.
* Escometre amb ímpetu i fúria.
* Començar, emprendre.
* (balear) Aquissar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abordo, aborda, abordem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* amarar, aterrar, atracar
* seduir

#### Traduccions

* Anglès: board $^{(en)}$
* Castellà: abordar $^{(es)}$
* Esperanto: tuŝi $^{(eo)}$
* Francès: aborder $^{(fr)}$
* Italià: abbordare $^{(it)}$
* Occità: abordar $^{(oc)}$
* Castellà: abordar $^{(es)}$
* Italià: approdare $^{(it)}$
* Occità: abordar $^{(oc)}$
* Anglès: tackle $^{(en)}$
* Castellà: arremeter $^{(es)}$
* Francès: attaquer $^{(fr)}$
* Italià: assalire $^{(it)}$
* Llatí: irruere $^{(la)}$
* Occità: abordar $^{(oc)}$
* Anglès: set on $^{(en)}$
* Castellà: azuzar $^{(es)}$
* Francès: hâler $^{(fr)}$
* Italià: aissare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·dar (3)
* Anagrames: bordara, bordarà, brodara, brodarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: abordar

## Occità

   * Pronúncia: /a.βuɾˈda/

### Verb

abordar
* abordar
# abordara
## Català
### Verb

abordara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·da·ra (4)
* Anagrama: arborada
# abordaia
## Català
### Verb

abordaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abordar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·da·ia (4)
* Anagrama: adobaria
# abordam
## Català
### Verb

abordam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·dam (3)
* Anagrames: bromada, ombrada
# abordaran
## Català
### Verb

abordaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abordar.
# abreviadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾeˌβja.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.bɾeˌbja.daˈmen.t(e)/, baix \a.βɾeˌβja.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abreviado i el sufix -mente.

### Adverbi

abreviadamente
* abreujadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·via·da·men·te (6)
# abreviaien
## Català
### Verb

abreviaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviaies
## Català
### Verb

abreviaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviara
## Català
### Verb

abreviara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreviar.
# abreviaia
## Català
### Verb

abreviaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abreviar.
# abreviam
## Català
### Verb

abreviam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abreviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bre·vi·am (4)
* Anagrama: bavaríem
# abriolaràs
## Català
### Verb

abriolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abriolar.
# abriolaré
## Català
### Verb

abriolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·la·ré (5)
* Anagrama: alboraier

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾjo.laˈɾe\
       Americà: alt /a.bɾjo.laˈɾe/, baix \a.βɾjo.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abriolaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abriolar
# abriolares
## Català
### Verb

abriolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abriolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·la·res (5)
* Anagrames: alboraiers, braolaries, laboraries
# abriolaria
## Català
### Verb

abriolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abriolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abriolar.
# abriolarien
## Català
### Verb

abriolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abriolar.
# abriolaries
## Català
### Verb

abriolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abriolar.
# abriolarà
## Català
### Verb

abriolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·la·rà (5)
* Anagrames: braolaria, laboraria
# abriolareu
## Català
### Verb

abriolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·o·la·reu (5)
* Anagrames: braolaríeu, laboraríeu
# abriolaríeu
## Català
### Verb

abriolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abriolar.
# Vanadium
## Alemany

   * Pronúncia: /vaˈnaːdi̯ʊm/

### Nom

Vanadium n. ‎(genitiu Vanadiums, sense plural)
* vanadi

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural |
| Nominatiu | das | Vanadium | - |
| Genitiu | des | Vanadiums | - |
| Datiu | dem | Vanadium | - |
| Acusatiu | das | Vanadium | - |

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# Vanuatu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nuˈa.tu/, balear /və.nuˈa.tu/ Occidental: nord-occidental /ba.nuˈa.tu/ valencià /va.nuˈa.tu/, /ba.nuˈa.tu/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Vanuatu m.
* Arxipèlag i estat oceànic format per diverses illes i illots i que està situat al nord-est de Nova Caledònia, a l'oest de Fiji i al sud de les Illes Salomó. El nom oficial és República de Vanuatu.

#### Derivats

* vanuatià

#### Traduccions

* Anglès: Vanuatu $^{(en)}$
* Castellà: Vanuatu $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Va·nu·a·tu (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, ésAdir

## Basc

   * Pronúncia: /ba.nu.a.tu/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Vanuatu inan.
* Vanuatu

#### Declinació

Nom propi inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Vanuatu
Ergatiu
Vanuatuk
Datiu
Vanuaturi
Genitiu
Vanuaturen
Comitatiu
Vanuaturekin
Benefactiu
Vanuaturentzat
Instrumental
Vanuatuz
Partitiu
Vanuaturik
Prolatiu
Vanuatutzat
Causal
Vanuaturengatik
Locatius
Inessiu
Vanuatun
Ablatiu
Vanuatutik
Al·latiu
Vanuatura
Terminatiu
Vanuaturaino
Al·l. direcional
Vanuaturantz
Gen. locatiu
Vanuatuko :

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «Vanuatu» a l’Elhuyar Hiztegia.
# Valvey
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbaɫˈβɛj/ balear /ˌvaɫˈvəj/, /ˌvaɫˈvɛj/ Occidental: nord-occidental /ˌbaɫˈβej/ valencià /ˌvaɫˈvej/, /ˌbaɫˈβej/
   * Rimes: -ɛj
   * Etimologia: De Bellvei.

### Nom propi

Valvey
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Val·vey (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Valmaña
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫˈma.ɲə/, balear /vəɫˈma.ɲə/ Occidental: nord-occidental /baɫˈma.ɲa/ valencià /vaɫˈma.ɲa/, /baɫˈma.ɲa/
   * Etimologia: Variant arcaica de Vallmanya.

### Nom propi

Valmaña
* Cognom

### Miscel·lània

* Síl·labes: Val·ma·ña (3)

### Vegeu també

* Cerca Valmaña a Wikidata
* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# Vanadiums
## Alemany

   * Pronúncia: /vaˈnaːdi̯ʊms/

### Nom

Vanadiums
* genitiu singular de Vanadium
# Vandal
## Anglès
### Nom

Vandal ‎(plural Vandals)
* vàndal

### Vegeu també

* Vandal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# Vandals
## Anglès
### Nom

Vandals
* forma plural de Vandal
# Vallvé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəʎˈβe/, balear /vəʎˈve/ Occidental: nord-occidental /baʎˈβe/ valencià /vaʎˈve/, /baʎˈβe/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Variant arcaica de Bellver.

### Nom propi

Vallvé
* Cognom

#### Relacionats

* Ballbé, Ballvé, Bellvé, Vallbé, Vallver

### Miscel·lània

* Síl·labes: Vall·vé (2)

### Vegeu també

* Cerca Vallvé a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# absentara
## Català
### Verb

absentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·ta·ra (4)
* Anagrames: abastaren, batanares, esbatanar

## Català antic
### Verb

absentara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de absentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de absentar

#### Variants

* [1] absentàs
* [2] absentàs

## Basc
### Nom

absentara
* al·latiu definit singular de absenta
# absentaran
## Català
### Verb

absentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de absentar.

## Català antic
### Verb

absentaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de absentar
# absentarekin
## Basc
### Nom

absentarekin
* comitatiu indefinit de absenta
* comitatiu definit singular de absenta
# absentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əp.sənˈta/ Occidental: nord-occidental /ap.senˈta/ valencià /ap.senˈtaɾ/, /ap.senˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: absentà
   * Etimologia: Del llatí absentāre, segle XIII.

### Verb

absentar trans., pron. ‎(pronominal absentar-se)
* Fer que algú parteixi o s'allunyi.
* (pronominal) Separar-se, allunyar-se d'una persona o lloc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: absento, absenta, absentem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: absent $^{(en)}$
* Castellà: ausentar $^{(es)}$
* Francès: absenter $^{(fr)}$
* Italià: assentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·tar (3)
* Anagrames: bastaren, bataners, esbatran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Verb

absentar
* absentar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# absentaraino
## Basc
### Nom

absentaraino
* terminatiu definit singular de absenta
# absentarantz
## Basc
### Nom

absentarantz
* al·latiu direccional definit singular de absenta
# absentaren
## Català
### Verb

absentaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de absentar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

## Català antic
### Verb

absentaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de absentar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de absentar

#### Variants

* [2] absentassen

## Basc
### Nom

absentaren
* genitiu definit singular de absenta
* genitiu indefinit de absenta
# absentar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.sənˈtar.sə/, balear /əp.sən.təɾˈsə/ Occidental: /ap.senˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

absentar-se
* Forma pronominal de absentar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'absento, s'absenta, ens absentem Vocal rizotònica: /e/

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s’absentar

### Miscel·lània

* Anagrames: absentares, baratessen
# abrusàrem
## Català
### Verb

abrusàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abrusar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrusar.
# abrusi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾu.zi/, occidental /aˈbɾu.zi/
   * Rimes: -uzi

### Verb

abrusi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrusar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abrusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abrusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abrusar.

### Miscel·lània

* Anagrames: brisau, brusia
# abrusàssem
## Català
### Verb

abrusàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrusar.

### Miscel·lània

* Anagrama: embussaràs
# abruseu
## Català
### Verb

abruseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abrusar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abrusar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abrusar.
# abrusà
## Català
### Verb

abrusà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bru·sà (3)
* Anagrama: abusar
# abrusin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾu.zin/, occidental /aˈbɾu.zin/
   * Rimes: -uzin

### Verb

abrusin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abrusar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abrusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bru·sin (3)
* Heterograma de 7 lletres (abinrsu)
* Anagrames: bansuri, burinàs
# abrusàreu
## Català
### Verb

abrusàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrusar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrusar.
# abrusàs
## Català
### Verb

abrusàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrusar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrusar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bassura
# abrusis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾu.zis/, occidental /aˈbɾu.zis/
   * Rimes: -uzis

### Verb

abrusis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abrusar.
# absorbira
## Català
### Verb

absorbira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbireu
## Català
### Verb

absorbireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de absorbir.
# absorbiries
## Català
### Verb

absorbiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de absorbir.
# absorbiran
## Català
### Verb

absorbiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de absorbir.
# absorbirien
## Català
### Verb

absorbirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de absorbir.
# absorbiriva
## Català
### Verb

absorbiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de absorbir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de absorbir.
# absorbiren
## Català
### Verb

absorbiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de absorbir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbires
## Català
### Verb

absorbires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de absorbir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbiria
## Català
### Verb

absorbiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de absorbir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de absorbir.
# acaçaria
## Català
### Verb

acaçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acaçar.
# acaçareu
## Català
### Verb

acaçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acaçar.
# acaçarien
## Català
### Verb

acaçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ça·ri·en (5)
* Anagrames: aciençara, aciençarà
# acaçaré
## Català
### Verb

acaçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acaçar.
# acaçaries
## Català
### Verb

acaçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acaçar.
# acaçarà
## Català
### Verb

acaçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acaçar.
# acaçaràs
## Català
### Verb

acaçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acaçar.
# acaçaríeu
## Català
### Verb

acaçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acaçar.
# acaçassen
## Català
### Verb

acaçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaramullasses
## Català
### Verb

acaramullasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mu·llas·ses (6)
# acaramullau
## Català
### Verb

acaramullau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acaramullar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acaramullar.
# acaramullava
## Català
### Verb

acaramullava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acaramullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acaramullar.
# acaramullaven
## Català
### Verb

acaramullaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acaramullar.
# acaramulle
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈmu.ʎə/, occidental /a.ka.ɾaˈmu.ʎe/

### Verb

acaramulle
* (nord-occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acaramullar.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acaramullar.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acaramullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mu·lle (5)
# acaramullassin
## Català
### Verb

acaramullassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramullar.
# acaramullaves
## Català
### Verb

acaramullaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acaramullar.
# acaramullassis
## Català
### Verb

acaramullassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramullar.
# Xubanez
## Basc
### Nom propi

Xubanez
* instrumental indefinit de Xuban
# Xylenepolis
## Llatí

   * Pronúncia: /ksʏ.lɛˈneː.pɔ.lɪs/

### Nom propi

Xylenēpolis f. ‎(genitiu Xylenēpolis)
* (història) ciutat de Gedròsia

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Xylenēpolis | - |
| Vocatiu | Xylenēpolis | - |
| Acusatiu | Xylenēpolem | - |
| Genitiu | Xylenēpolis | - |
| Datiu | Xylenēpolī | - |
| Ablatiu | Xylenēpole | - |

#### Holònims

* Gedrosia

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Xylenepolis». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1699.
# Xubani
## Basc
### Nom propi

Xubani
* datiu indefinit de Xuban
# Xylenepole
## Llatí

   * Pronúncia: /ksʏ.lɛˈneː.pɔ.lɛ/

### Nom propi

Xylenēpole
* ablatiu singular de Xylenēpolis
# Xunión Europea
## Asturià
### Nom propi

Xunión Europea f.
* Unió Europea

#### Sinònims

* Unión Europea

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en asturià
# Xylenepolem
## Llatí

   * Pronúncia: /ksʏ.lɛˈneː.pɔ.lɛm/

### Nom propi

Xylenēpolem
* acusatiu singular de Xylenēpolis
# Xylenepoli
## Llatí

   * Pronúncia: /ksʏ.lɛˈneː.pɔ.liː/

### Nom propi

Xylenēpolī
* datiu singular de Xylenēpolis
# Xylinae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈksʏ.lɪ.naj/

### Nom propi

Xylinae
* datiu singular de Xylinē
# Xyline
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈksʏ.lɪ.neː/

### Nom propi

Xylinē f. ‎(genitiu Xylinēs)
* (història) poble de Pamfília

#### Declinació

1a declinació -ē, -ēs (grega) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | Xylinē | - |
| Vocatiu | Xylinē | - |
| Acusatiu | Xylinēn | - |
| Genitiu | Xylinēs | - |
| Datiu | Xylinae | - |
| Ablatiu | Xylinē | - |

#### Holònims

* Pamphylia

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «Xyline». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934, p. 1699.
# acanalam
## Català
### Verb

acanalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acanalar.
# acanalado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ka.naˈla.ðo\, meridional \a.ka.naˈla.(ð)o\
       Americà: alt /a.k(a).naˈla.do/, baix \a.ka.naˈla.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

acanalado m. ‎(femení acanalada, plural masculí acanalados, plural femení acanaladas)
* acanalat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·la·do (5)

### Vegeu també

* acanalado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# acanalar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.nəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ka.naˈɫa/ valencià /a.ka.naˈɫaɾ/, /a.ka.naˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acanalà
   * Etimologia: Del prefix a- i canal, segle XV.

### Verb

acanalar trans.
* Fer solcs o canals.
* Conduir o fer passar alguna cosa per un canal.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acanalo, acanala, acanalem

#### Sinònims

* (fer passar per un canal) encanalar

#### Traduccions

* Anglès: furrow $^{(en)}$, channel $^{(en)}$
* Castellà: acanalar $^{(es)}$
* Esperanto: kaneli $^{(eo)}$
* Francès: canneler $^{(fr)}$
* Italià: scanalare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·lar (4)
* Anagrama: acalaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.naˈlaɾ/
       Americà: alt /a.k(a).naˈlaɾ/, baix /a.ka.naˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acanalar trans. ‎(present acanalo, passat acanalé, futur acanalaré)
* acanalar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·na·lar (4)
# acanalara
## Català
### Verb

acanalara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanalar.