OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enganàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈna.ɾəm/, occidental /eŋ.ɡaˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enganàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enganar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nà·rem (4)
* Anagrames: agermanen, amargenen, manegaren

## Català antic
### Verb

enganàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de enganar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganàssem
## Català
### Verb

enganàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nàs·sem (4)
* Anagrama: manegassen

## Català antic
### Verb

enganàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganàssets
## Català antic
### Verb

enganàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganàsseu
## Català
### Verb

enganàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈna/, occidental /eŋ.ɡaˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

enganà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enganar.

## Català antic
### Verb

enganà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de enganar
# enganyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɲi/, occidental /eŋ.ɡaˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

enganyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enganyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ganyien
# enganyós
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɲos/, occidental /eŋ.ɡaˈɲos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De enganyar i el sufix -ós, segle XIV.

### Adjectiu

enganyós m. ‎(femení enganyosa, plural masculí enganyosos, plural femení enganyoses)
* Que enganya o conté enganys.

#### Traduccions

* Castellà: engañoso $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nyós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enganàrets
## Català antic
### Verb

enganàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enganar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganàs
## Català
### Verb

enganàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enganar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enguerxinaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃi.nəˈɾi.əm/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃi.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enguerxinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·rí·em (6)
# enguerxinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈnat/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

enguerxinat
* Participi masculí singular del verb enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nat (4)
# enguerxinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈna.βəs/, balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡer.t͡ʃiˈna.βes/ valencià /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.ves/, /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enguerxinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·ves (5)
# enguerxinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃi.nəˈɾe/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enguerxinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·ré (5)
# enguerxinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃi.nəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enguerxinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·rí·eu (6)
# enguerxinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈnats/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enguerxinats
* Participi masculí plural del verb enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nats (4)
# enguerxinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈna.βən/, balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡer.t͡ʃiˈna.βen/ valencià /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.ven/, /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enguerxinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·ven (5)
# enguerxinem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈnɛm/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈnəm/, /əŋ.ɡər.ʃiˈnɛm/ Occidental: /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enguerxinem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enguerxinar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enguerxinar-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nem (4)
# enguerxinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃi.nəˈɾas/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enguerxinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·ràs (5)
# enguerxinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈna.βə/, balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡer.t͡ʃiˈna.βa/ valencià /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.va/, /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enguerxinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·na·va (5)
# enginjolareu
## Català
### Verb

enginjolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enginjolar.
# enginjolaré
## Català
### Verb

enginjolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enginjolar.
# enginjolares
## Català
### Verb

enginjolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enginjolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolaria
## Català
### Verb

enginjolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enginjolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enginjolar.
# enginjolaries
## Català
### Verb

enginjolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enginjolar.
# enginjolarà
## Català
### Verb

enginjolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enginjolar.
# enginjolaràs
## Català
### Verb

enginjolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enginjolar.
# enginjolarien
## Català
### Verb

enginjolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enginjolar.
# enginjolaríeu
## Català
### Verb

enginjolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enginjolar.
# esbaldida
## Català
### Verb

esbaldida
* Participi femení singular del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·di·da (4)
# esbaldien
## Català
### Verb

esbaldien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·di·en (4)
# esbaldeixi
## Català
### Verb

esbaldeixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbaldir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbaldir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xi (4)
# esbaldies
## Català
### Verb

esbaldies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·di·es (4)
# esbaldim
## Català
### Verb

esbaldim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esbaldir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esbaldir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dim (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeilms)
# esbaldeixin
## Català
### Verb

esbaldeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbaldir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xin (4)
# esbaldeixis
## Català
### Verb

esbaldeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xis (4)
# esbaldeixo
## Català
### Verb

esbaldeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·dei·xo (4)
# esbaldia
## Català
### Verb

esbaldia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbaldir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·di·a (4)
* Anagrames: abalides, ablaïdes
# esbaldides
## Català
### Verb

esbaldides
* Participi femení plural del verb esbaldir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·di·des (4)
# erreginetako
## Basc
### Nom

erreginetako
* genitiu locatiu definit plural de erregina
# erreginetara
## Basc
### Nom

erreginetara
* al·latiu definit plural de erregina
# erreguessa
## Català
### Verb

erreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erressi, erressa, errés, erràs, errara

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·re·gues·sa (4)
# erreginetan
## Basc
### Nom

erreginetan
* inessiu definit plural de erregina
# erreginetarantz
## Basc
### Nom

erreginetarantz
* al·latiu direccional definit plural de erregina
# erreginetatik
## Basc
### Nom

erreginetatik
* ablatiu definit plural de erregina
# erreginez
## Basc
### Nom

erreginez
* instrumental definit plural de erregina
* instrumental definit plural de erregina
# erreginetaraino
## Basc
### Nom

erreginetaraino
* terminatiu definit plural de erregina
# erreguem
## Català
### Verb

erreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* errem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·re·guem (3)
# erreguessen
## Català
### Verb

erreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erressin, erressen, errassin, errassen, erraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·re·gues·sen (4)
# engrassí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈsi/, occidental /eŋ.ɡɾaˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

engrassí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sí (3)
* Anagrames: agrissen, girassen, granisse, ingressa, ingressà, regassin, signares
# engrasséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈse.siw/, occidental /eŋ.ɡɾaˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engrasséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrassésseu, engrassàssiu, engrassàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sés·siu (4)
* Anagrames: asseguressin, granissésseu, ingressàsseu
# engreixar-se
## Català
### Verb

engreixar-se
* Forma pronominal de engreixar.
# engraving
## Anglès
### Nom

engraving ‎(plural engravings)
* gravat

### Vegeu també

* engraving. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# engravings
## Anglès
### Nom

engravings
* forma plural de engraving
# esbaltirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾa/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbaltirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·rà (4)
* Anagrames: abaltir-se, abaltires, establira, establirà
# esbaltiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ɾən/, occidental /ez.baɫˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

esbaltiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ren (4)
* Anagrama: establiren
# esbaltireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫ.tiˈɾɛw/ balear /əz.bəɫ.tiˈɾəw/, /əz.bəɫ.tiˈɾɛw/ Occidental: /ez.baɫ.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbaltireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·reu (4)
* Anagrames: establireu, establíreu
# esbaltirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾi.ən/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbaltirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ri·en (5)
* Anagrama: establirien
# esbaltiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾi.əm/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esbaltiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·rí·em (5)
* Anagrama: establiríem
# esbaltiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾas/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbaltiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ràs (4)
* Anagrama: establiràs
# esbaltiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾe/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbaltiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ré (4)
* Anagrama: establiré
# esbaltires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ɾəs/, occidental /ez.baɫˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

esbaltires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·res (4)
* Anagrames: establir-se, establires, Ribesaltes
# esbaltiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾi.ə/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbaltiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbaltir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ri·a (5)
* Anagrames: abaltiries, establiria
# esbaltiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.tiˈɾi.əs/, occidental /ez.baɫ.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbaltiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·ri·es (5)
* Anagrama: establiries
# enrojolàssiu
## Català
### Verb

enrojolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.

#### Variants

* enrojoléssiu, enrojolésseu, enrojolàsseu, enrojolàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·làs·siu (5)
# enrojolo
## Català
### Verb

enrojolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrojolar.
# enrojolàs
## Català
### Verb

enrojolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.

#### Variants

* [1] enrojolés, enrojolara
* [2] enrojolés, enrojolara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·làs (4)
* Anagrama: enrajolos
# enrojolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa/, /ən.ru.ʒuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

enrojolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrojolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrajolo
# enrojolàssem
## Català
### Verb

enrojolàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolàsseu
## Català
### Verb

enrojolàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒɔ.ɫis/ balear /ən.roˈʒɔ.ɫis/, /ən.ruˈʒɔ.ɫis/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒɔ.ɫis/, valencià /en.roˈd͡ʒɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

enrojolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾəm/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.ɾəm/, /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.ɾem/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enrojolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enrojolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾəw/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.ɾəw/, /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.ɾew/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enrojolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrojolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolàssim
## Català
### Verb

enrojolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.

#### Variants

* enrojoléssim, enrojoléssem, enrojolàssem, enrojolàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·làs·sim (5)
# ensopegà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa/ balear /ən.so.pəˈɣa/, /ən.su.pəˈɣa/ Occidental: /en.so.peˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensopegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gà (4)
# ensopegàsseu
## Català
### Verb

ensopegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguéssiu, ensopeguésseu, ensopegàssiu, ensopegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gàs·seu (5)
# ensopegàs
## Català
### Verb

ensopegàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [1] ensopegués, ensopegara
* [2] ensopegués, ensopegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gàs (4)
# ensopegàssim
## Català
### Verb

ensopegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguéssim, ensopeguéssem, ensopegàssem, ensopegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gàs·sim (5)
# ensopegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.ɾəm/ balear /ən.so.pəˈɣa.ɾəm/, /ən.su.pəˈɣa.ɾəm/ Occidental: /en.so.peˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ensopegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ensopegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [2] ensopeguéssim, ensopeguéssem, ensopegàssim, ensopegàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gà·rem (5)
# ensopegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.ɾəw/ balear /ən.so.pəˈɣa.ɾəw/, /ən.su.pəˈɣa.ɾəw/ Occidental: /en.so.peˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ensopegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ensopegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [2] ensopeguéssiu, ensopeguésseu, ensopegàssiu, ensopegàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gà·reu (5)
# ensopegàssem
## Català
### Verb

ensopegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguéssim, ensopeguéssem, ensopegàssim, ensopegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gàs·sem (5)
# ensopegàssiu
## Català
### Verb

ensopegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* ensopeguéssiu, ensopeguésseu, ensopegàsseu, ensopegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gàs·siu (5)
# ensopegàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.βəm/ balear /ən.so.pəˈɣa.vəm/, /ən.su.pəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.so.peˈɣa.βem/ valencià /en.so.peˈɣa.vem/, /en.so.peˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

ensopegàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gà·vem (5)
# ensopegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.βəw/ balear /ən.so.pəˈɣa.vəw/, /ən.su.pəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.so.peˈɣa.βew/ valencià /en.so.peˈɣa.vew/, /en.so.peˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ensopegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·gà·veu (5)
# escamarrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈra.ðə/, occidental /es.ka.maˈra.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escamarrada
* Participi femení singular del verb escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ra·da (5)
* Anagrama: escarramada
# escamarrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.məˈran/ balear /əs.kə.məˈrant/, /əs.kə.məˈran/ Occidental: nord-occidental /es.ka.maˈran/ valencià /es.ka.maˈrant/, /es.ka.maˈran/
   * Rimes: -ant

### Verb

escamarrant
* Gerundi del verb escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·rant (4)
* Anagrames: escarramant, trascamaren
# escamarraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.mə.rəˈɾan/, occidental /es.ka.ma.raˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escamarraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ra·ran (5)
* Anagrama: escarramaran
# escamarraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈra.ɾən/, occidental /es.ka.maˈra.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escamarraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escamarrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarrar.

#### Variants

* [2] escamarressen, escamarrassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ra·ren (5)
* Anagrama: escarramaren
# escamarrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈra.ɾəs/, occidental /es.ka.maˈra.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escamarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escamarrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarrar.

#### Variants

* [2] escamarresses, escamarrasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ra·res (5)
* Anagrames: acarreràssem, escamarrar-se, escarramares
# escamarrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kə.məˈra/ Occidental: nord-occidental /es.ka.maˈra/ valencià /es.ka.maˈraɾ/, /es.ka.maˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De prefix es-, cama i el sufix -arra.

### Verb

escamarrar trans., pron. ‎(pronominal escamarrar-se)
* (valencià, tortosí) eixancarrar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escamarro, escamarra, escamarrem

#### Derivats

* escarramar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·rar (4)
* Anagrama: escarramar

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB