OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vetàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈta.ɾəm/, balear /vəˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /beˈta.ɾem/ valencià /veˈta.ɾem/, /beˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vetàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vetar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tà·rem (3)
* Anagrama: veremat

## Català antic
### Verb

vetàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de vetar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de vetar
# vetaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾi.əw/, balear /və.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾi.ew/ valencià /ve.taˈɾi.ew/, /be.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vetaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·rí·eu (4)
* Anagrames: atrevíeu, evitareu, evitàreu, iteràveu, traiéveu

## Català antic
### Verb

vetaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de vetar
# vetis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.tis/ balear /ˈvə.tis/, /ˈvɛ.tis/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.tis/ valencià /ˈve.tis/, /ˈbe.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

vetis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tis (2)
* Anagrames: vesti, vestí
# vetàssiu
## Català
### Verb

vetàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tàs·siu (3)
* Anagrames: estuviàs, situaves
# vetin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.tin/ balear /ˈvə.tin/, /ˈvɛ.tin/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.tin/ valencià /ˈve.tin/, /ˈbe.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

vetin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vetar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tin (2)
* Anagrames: envit, venti, ventí, vintè, vinté
# vetades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈta.ðəs/, balear /vəˈta.ðəs/ Occidental: nord-occidental /beˈta.ðes/ valencià /veˈta.ðes/, /beˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

vetades
* Participi femení plural del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·des (3)
* Anagrama: desveat
# vetarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾɛm/ balear /və.təˈɾəm/, /və.təˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾem/ valencià /ve.taˈɾem/, /be.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

vetarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·rem (3)
* Anagrama: veremat

## Català antic
### Verb

vetarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de vetar
# vetà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈta/, balear /vəˈta/ Occidental: nord-occidental /beˈta/ valencià /veˈta/, /beˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: batà, vetar

### Verb

vetà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tà (2)
* Anagrames: avet, teva

## Català antic
### Verb

vetà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de vetar
# vetí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈti/, balear /vəˈti/ Occidental: nord-occidental /beˈti/ valencià /veˈti/, /beˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

vetí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tí (2)
* Anagrames: evit, Ivet

## Català antic
### Verb

vetí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de vetar
# veti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.ti/ balear /ˈvə.ti/, /ˈvɛ.ti/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.ti/ valencià /ˈve.ti/, /ˈbe.ti/
   * Rimes: -ɛti

### Verb

veti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vetar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ti (2)
* Anagrames: evit, Ivet
# vetéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈte.siw/, balear /vəˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /beˈte.siw/ valencià /veˈte.siw/, /beˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vetéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tés·siu (3)
* Anagrames: estuvies, estuviés
# vetaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾan/, balear /və.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾan/ valencià /ve.taˈɾan/, /be.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vetaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·ran (3)
* Anagrames: avanter, averant, entrava, rentava, taraven, trenava, vantaré, ventara, ventarà

## Català antic
### Verb

vetaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de vetar
# vetessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈte.sin/, balear /vəˈte.sin/ Occidental: nord-occidental /beˈte.sin/ valencià /veˈte.sin/, /beˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vetessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tes·sin (3)
* Anagrames: envestis, envestís, envistes, sentives, ventessi
# vetés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈtes/, balear /vəˈtes/ Occidental: nord-occidental /beˈtes/ valencià /veˈtes/, /beˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

vetés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tés (2)
* Anagrama: teves
# vetaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾe/, balear /və.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾe/ valencià /ve.taˈɾe/, /be.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vetaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·ré (3)
* Anagrama: reteva

## Català antic
### Verb

vetaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de vetar
# vetaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾi.ə/, balear /və.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾi.a/ valencià /ve.taˈɾi.a/, /be.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vetaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·ri·a (4)
* Anagrames: atrevia, evitara, evitarà, iterava, traieva

## Català antic
### Verb

vetaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de vetar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de vetar
# vetarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.təˈɾa/, balear /və.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.taˈɾa/ valencià /ve.taˈɾa/, /be.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vetarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·rà (3)
* Anagrames: averat, avetar, vareta

## Català antic
### Verb

vetarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de vetar
# vetara
## Català
### Verb

vetara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ta·ra (3)
* Anagrames: averat, avetar, vareta

## Català antic
### Verb

vetara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de vetar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de vetar
# vetàs
## Català
### Verb

vetàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·tàs (2)
* Anagrames: avets, vesat, vesta, Vesta

## Català antic
### Verb

vetàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de vetar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de vetar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de vetar
# envetis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.tis/ balear /əɱˈvə.tis/, /əɱˈvɛ.tis/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.tis/ valencià /eɱˈve.tis/, /emˈbe.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

envetis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tis (3)
* Anagrames: envesti, envestí, tenives, vestien
# envetés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈtes/, balear /əɱ.vəˈtes/ Occidental: nord-occidental /em.beˈtes/ valencià /eɱ.veˈtes/, /em.beˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

envetés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tés (3)
* Anagrama: vènetes
# envetaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾi.ə/, balear /əɱ.və.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾi.a/ valencià /eɱ.ve.taˈɾi.a/, /em.be.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

envetaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de envetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ta·ri·a (5)
* Anagrama: atraieven
# envetin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.tin/ balear /əɱˈvə.tin/, /əɱˈvɛ.tin/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.tin/ valencià /eɱˈve.tin/, /emˈbe.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

envetin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envetar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tin (3)
* Anagrames: invente, teniven
# envetàssiu
## Català
### Verb

envetàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tàs·siu (4)
* Anagrama: assentíveu
# envetaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾas/, balear /əɱ.və.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾas/ valencià /eɱ.ve.taˈɾas/, /em.be.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

envetaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ta·ràs (4)
* Anagrames: avanteres, enartaves, estrenava
# envetàs
## Català
### Verb

envetàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tàs (3)
* Anagrames: estaven, navetes, tesaven
# envetàssem
## Català
### Verb

envetàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tàs·sem (4)
* Anagrama: esmentaves
# envetàssim
## Català
### Verb

envetàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tàs·sim (4)
* Anagrames: assentívem, esvaïments
# envetats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈtats/, balear /əɱ.vəˈtats/ Occidental: nord-occidental /em.beˈtats/ valencià /eɱ.veˈtats/, /em.beˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

envetats
* Participi masculí plural del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tats (3)
* Anagrama: testaven
# envetassin
## Català
### Verb

envetassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tas·sin (4)
* Anagrames: assentiven, inventessa
# enveti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.ti/ balear /əɱˈvə.ti/, /əɱˈvɛ.ti/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ti/ valencià /eɱˈve.ti/, /emˈbe.ti/
   * Rimes: -ɛti

### Verb

enveti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envetar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ti (3)
* Anagrames: eviten, veient
# envetí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈti/, balear /əɱ.vəˈti/ Occidental: nord-occidental /em.beˈti/ valencià /eɱ.veˈti/, /em.beˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

envetí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tí (3)
* Anagrames: eviten, veient
# enveta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.tə/ balear /əɱˈvə.tə/, /əɱˈvɛ.tə/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ta/ valencià /eɱˈve.ta/, /emˈbe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Verb

enveta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de envetar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ta (3)
* Anagrama: vèneta
# envetem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈtɛm/ balear /əɱ.vəˈtəm/, /əɱ.vəˈtɛm/ Occidental: nord-occidental /em.beˈtem/ valencià /eɱ.veˈtem/, /em.beˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

envetem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de envetar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb envetar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tem (3)
* Anagrama: temeven
# envetà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈta/, balear /əɱ.vəˈta/ Occidental: nord-occidental /em.beˈta/ valencià /eɱ.veˈta/, /em.beˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

envetà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tà (3)
* Anagrama: vèneta
# envetares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈta.ɾəs/, balear /əɱ.vəˈta.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /em.beˈta.ɾes/ valencià /eɱ.veˈta.ɾes/, /em.beˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

envetares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de envetar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ta·res (4)
* Anagrama: envetar-se
# envetes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.təs/ balear /əɱˈvə.təs/, /əɱˈvɛ.təs/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.tes/ valencià /eɱˈve.tes/, /emˈbe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Verb

envetes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de envetar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tes (3)
* Anagrama: vènetes
# murgonats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ɡuˈnats/ balear /muɾ.ɣoˈnats/, /mur.ɣuˈnats/ Occidental: /muɾ.ɣoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

murgonats
* Participi masculí plural del verb murgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mur·go·nats (3)
* Heterograma de 9 lletres (agmnorstu)
* Anagrama: romanguts
# murgonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ɡuˈna.ðəs/ balear /muɾ.ɣoˈna.ðəs/, /mur.ɣuˈna.ðəs/ Occidental: /muɾ.ɣoˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

murgonades
* Participi femení plural del verb murgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mur·go·na·des (4)
* Heterograma de 10 lletres (adegmnorsu)
* Anagrama: romangudes
# murgonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ɡuˈnat/ balear /muɾ.ɣoˈnat/, /mur.ɣuˈnat/ Occidental: /muɾ.ɣoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

murgonat
* Participi masculí singular del verb murgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mur·go·nat (3)
* Heterograma de 8 lletres (agmnortu)
* Anagrama: romangut
# murgonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ɡuˈna.ðə/ balear /muɾ.ɣoˈna.ðə/, /mur.ɣuˈna.ðə/ Occidental: /muɾ.ɣoˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

murgonada
* Participi femení singular del verb murgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mur·go·na·da (4)
* Anagrama: romanguda
# murgonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ɡu.nəˈɾi.ə/ balear /muɾ.ɣo.nəˈɾi.ə/, /mur.ɣu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /muɾ.ɣo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

murgonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de murgonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de murgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mur·go·na·ri·a (5)
* Anagrames: arromangui, arromanguí
# morgonaràs
## Català
### Verb

morgonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de morgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·go·na·ràs (4)
* Anagrama: arromangos
# morgonarà
## Català
### Verb

morgonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de morgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·go·na·rà (4)
* Anagrama: arromango
# morgonara
## Català
### Verb

morgonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb morgonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb morgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·go·na·ra (4)
* Anagrama: arromango
# morgona
## Català
### Verb

morgona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de morgonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb morgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·go·na (3)
* Anagrames: agrònom, romango
# morgonà
## Català
### Verb

morgonà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de morgonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mor·go·nà (3)
* Anagrames: agrònom, romango
# mustiéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈe.səm/, occidental /mus.tiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

mustiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·és·sem (4)
* Anagrames: immutesses, musteíssem
# mustiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.tiˈa.βən/, balear /mus.tiˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /mus.tiˈa.βen/ valencià /mus.tiˈa.ven/, /mus.tiˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

mustiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ven (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnstuv)
* Anagrama: minutaves
# mustiaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾe/, occidental /mus.ti.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

mustiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimrstu)
* Anagrames: musteirà, situarem, situàrem
# mustiésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈe.səw/, occidental /mus.tiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

mustiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·és·seu (4)
* Anagrama: musteísseu
# mustiares
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈa.ɾəs/, occidental /mus.tiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

mustiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de mustiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·res (4)
* Anagrames: aturéssim, aürtéssim, mussitaré, musteiràs, traméssiu, tussaríem
# mustiés
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

mustiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·és (3)
* Anagrames: mussite, musteís
# mustiam
## Català
### Verb

mustiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·am (3)
* Anagrama: immutàs
# mustiassen
## Català
### Verb

mustiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·as·sen (4)
* Anagrama: minutasses
# mustiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾan/, occidental /mus.ti.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

mustiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ran (4)
* Anagrames: instauram, mauritans, minutaràs
# mustiesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈe.səs/, occidental /mus.tiˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

mustiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·es·ses (4)
* Anagrama: musteïsses
# mustiaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈa.ɾən/, occidental /mus.tiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

mustiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de mustiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ren (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnrstu)
* Anagrames: instaurem, minutares, muntaries, musteiran
# mustiassin
## Català
### Verb

mustiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·as·sin (4)
* Anagrama: minutassis
# mustiarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.ti.əˈɾɛm/ balear /mus.ti.əˈɾəm/, /mus.ti.əˈɾɛm/ Occidental: /mus.ti.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

mustiarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·rem (4)
* Anagrames: immutar-se, immutares
# mustiessis
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

mustiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·es·sis (4)
* Anagrama: musteïssis
# mustiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.ti.əˈɾi.əs/, occidental /mus.ti.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

mustiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·a·ri·es (5)
* Anagrama: meritàssiu
# mustiessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /mus.tiˈe.sən/, occidental /mus.tiˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

mustiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·es·sen (4)
* Anagrames: minutesses, musteïssen
# mustiéssiu
## Català

   * Pronúncia: /mus.tiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mustiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·és·siu (4)
* Anagrama: musteíssiu
# mustiem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.tiˈɛm/ balear /mus.tiˈəm/, /mus.tiˈɛm/ Occidental: /mus.tiˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

mustiem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mustiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb mustiar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb mustiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mus·ti·em (3)
* Anagrames: immutes, immutés, musteïm, mutisme