OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enutgessen
## Català
### Verb

enutgessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgesses
## Català
### Verb

enutgesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgessi
## Català
### Verb

enutgessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ges·si (4)
* Anagrames: estenguis, instegués, sentigués, tenguessi, tuegessin
# enutgessis
## Català
### Verb

enutgessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ges·sis (4)
* Anagrames: tenguessis, tinguesses
# enutgi
## Català
### Verb

enutgi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enutjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·gi (3)
* Heterograma de 6 lletres (egintu)
* Anagrames: neguit, tengui, tenguí, tingué, tuegin
# enutgessin
## Català
### Verb

enutgessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·ges·sin (4)
* Anagrames: tenguessin, tinguessen
# enutgeu
## Català
### Verb

enutgeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enutjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·geu (3)
* Anagrama: tengueu
# enutgin
## Català
### Verb

enutgin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·gin (3)
* Anagrames: tenguin, tinguen
# escarrollara
## Català
### Verb

escarrollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarrollar.

#### Variants

* [1] escarrollés
* [2] escarrollés
# escarrollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ruˈʎa/ balear /əs.kə.roˈʎa/, /əs.kə.ruˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.ka.roˈʎa/ valencià /es.ka.roˈʎaɾ/, /es.ka.roˈʎa/ Informal: nord-occidental /as.ka.roˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escarrollà
   * Etimologia: Del prefix es- i carroll.

### Verb

escarrollar trans.
* (nord-occidental) esgotimar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escarrollo, escarrolla, escarrollem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ro·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escarrollaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ru.ʎəˈɾan/ balear /əs.kə.ro.ʎəˈɾan/, /əs.kə.ru.ʎəˈɾan/ Occidental: /es.ka.ro.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escarrollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escarrollar.
# escarrolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈro.ʎə/, occidental /es.kaˈro.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

escarrolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escarrollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escarrollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escollarar
# escintil·làssem
## Català
### Verb

escintil·làssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·léssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.səm/, /ə.sin.tiˈɫe.səm/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.səm/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.sem/, /e.sin.tiˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escintil·léssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·lésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.səw/, /ə.sin.tiˈɫe.səw/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.səw/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.sew/, /e.sin.tiˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escintil·lésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·làveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫa.βəw/, /ə.sin.tiˈɫa.βəw/ balear /əs.sin.tiɫˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.sin.tiɫˈɫa.βew/, /e.sin.tiˈɫa.βew/ valencià /e.sin.tiɫˈɫa.vew/, /e.sin.tiˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escintil·làveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escintil·lar.
# escintil·lés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫes/, /ə.sin.tiˈɫes/ balear /əs.sin.tiɫˈɫes/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫes/, /e.sin.tiˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

escintil·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·làssim
## Català
### Verb

escintil·làssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·làssiu
## Català
### Verb

escintil·làssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·làs
## Català
### Verb

escintil·làs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·làsseu
## Català
### Verb

escintil·làsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# esercitate
## Italià
### Verb

esercitate
* participi passat femení plural de esercitare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de esercitare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de esercitare
# esercitato
## Italià
### Verb

esercitato m. ‎(femení esercitata, plural masculí esercitati, plural femení esercitate)
* participi passat masculí singular de esercitare
# esercitatasi
## Italià
### Verb

esercitatasi
* participi passat femení singular de esercitarsi
# esercitatesi
## Italià
### Verb

esercitatesi
* participi passat femení plural de esercitarsi
# esercitati
## Italià
### Verb

esercitati
* participi passat masculí plural de esercitare
# esercitatisi
## Italià
### Verb

esercitatisi
* participi passat masculí plural de esercitarsi
# esercitasti
## Italià
### Verb

esercitasti
* segona persona singular (tu) del passat de esercitare
# esercitata
## Italià
### Verb

esercitata
* participi passat femení singular de esercitare
# esercitatevi
## Italià
### Verb

esercitatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de esercitarsi
# esercitatosi
## Italià
### Verb

esercitatosi m. ‎(femení esercitatasi, plural masculí esercitatisi, plural femení esercitatesi)
* participi passat masculí singular de esercitarsi
# envolés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫes/ balear /əɱ.voˈɫes/, /əɱ.vuˈɫes/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫes/ valencià /eɱ.voˈɫes/, /em.boˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

envolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* [1] envolàs, envolara
* [2] envolàs, envolara
# envoléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.səm/ balear /əɱ.voˈɫe.səm/, /əɱ.vuˈɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sem/ valencià /eɱ.voˈɫe.sem/, /em.boˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

envoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssim, envolàssim, envolàssem, envolàrem
# envolésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.səw/ balear /əɱ.voˈɫe.səw/, /əɱ.vuˈɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sew/ valencià /eɱ.voˈɫe.sew/, /em.boˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

envolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssiu, envolàssiu, envolàsseu, envolàreu
# envolàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫa.βəw/ balear /əɱ.voˈɫa.vəw/, /əɱ.vuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫa.βew/ valencià /eɱ.voˈɫa.vew/, /em.boˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

envolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de envolar-se.
# envolàsseu
## Català
### Verb

envolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssiu, envolésseu, envolàssiu, envolàreu
# envolàssim
## Català
### Verb

envolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssim, envoléssem, envolàssem, envolàrem
# envolàssem
## Català
### Verb

envolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssim, envoléssem, envolàssim, envolàrem
# envolàssiu
## Català
### Verb

envolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssiu, envolésseu, envolàsseu, envolàreu
# envoléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.sim/ balear /əɱ.voˈɫe.sim/, /əɱ.vuˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sim/ valencià /eɱ.voˈɫe.sim/, /em.boˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

envoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envoléssem, envolàssim, envolàssem, envolàrem
# escorcollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa/ balear /əs.koɾ.koˈʎa/, /əs.kur.kuˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.kor.koˈʎa/ valencià /es.koɾ.koˈʎaɾ/, /es.koɾ.koˈʎa/ Informal: nord-occidental /as.kor.koˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escorcollà
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

escorcollar trans.
* Registrar, buscar per trobar proves o indicis d'algun fet, normalment delictiu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escorcollo, escorcolla, escorcollem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* buscar, cercar, mirar
* examinar, explorar, furgar

#### Traduccions

* Alemany: durchsuchen $^{(de)}$, verzeichnen $^{(de)}$
* Anglès: scrutinize $^{(en)}$
* Castellà: registrar $^{(es)}$
* Francès: fouiller $^{(fr)}$
* Portuguès: registar $^{(pt)}$, registrar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·co·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escorcollara
## Català
### Verb

escorcollara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·co·lla·ra (5)
* Anagrama: recol·locaràs
# escorcollaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.ku.ʎəˈɾan/ balear /əs.koɾ.ko.ʎəˈɾan/, /əs.kur.ku.ʎəˈɾan/ Occidental: /es.koɾ.ko.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escorcollaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escorcollar.
# escorcollares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.ɾəs/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.ɾəs/, /əs.kur.kuˈʎa.ɾəs/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escorcollares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escorcollar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.ə/ balear /əs.koɾ.ko.ʎəˈɾi.ə/, /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /es.koɾ.ko.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escorcollaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escorcollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escorcollar.
# escorcollaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.əs/ balear /əs.koɾ.ko.ʎəˈɾi.əs/, /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /es.koɾ.ko.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escorcollaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escorcollar.
# escorcollaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.ɾən/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.ɾən/, /əs.kur.kuˈʎa.ɾən/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escorcollaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escorcollar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.ku.ʎəˈɾɛw/ balear /əs.koɾ.ko.ʎəˈɾəw/, /əs.kur.ku.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /es.koɾ.ko.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escorcollareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escorcollar.
# escorcollarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.ən/ balear /əs.koɾ.ko.ʎəˈɾi.ən/, /əs.kur.ku.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /es.koɾ.ko.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escorcollarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escorcollar.
# escondria
## Català antic
### Verb

escondria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de escondre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de escondre
# escondrien
## Català antic
### Verb

escondrien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de escondre
# escondrets
## Català antic
### Verb

escondrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de escondre
# escondries
## Català antic
### Verb

escondries
* segona persona singular (tu) del condicional de escondre
# escondrijo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.konˈdɾi.xo/, meridional \eh.koŋˈdɾi.ho\
       Americà: alt /es.konˈd͡zi.x(o)/, baix \eh.koŋˈdɾi.ho\, austral /eh.konˈdɾi.xo/
   * Rimes: -ixo

### Nom

escondrijo m. ‎(plural escondrijos)
* amagatall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dri·jo (4)
# escondrijos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.konˈdɾi.xos/, meridional \eh.koŋˈdɾi.hoh\
       Americà: alt /es.konˈd͡zi.x(o)s/, baix \eh.koŋˈdɾi.hoh\, austral /eh.konˈdɾi.xos/
   * Rimes: -ixos

### Nom

escondrijos m. pl.
* forma plural de escondrijo
# escondrà
## Català antic
### Verb

escondrà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de escondre
# escondràs
## Català antic
### Verb

escondràs
* segona persona singular (tu) del futur de escondre
# escondrem
## Català antic
### Verb

escondrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de escondre
# escondreu
## Català antic
### Verb

escondreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de escondre
# esbraonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ɾəs/ balear /əz.bɾə.oˈna.ɾəs/, /əz.bɾə.uˈna.ɾəs/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esbraonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbraonar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [2] esbraonessis, esbraonesses, esbraonassis, esbraonasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·res (5)
* Anagrama: esbraonar-se
# esbraonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾɛw/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾəw/, /əz.bɾə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbraonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·reu (5)
# esbraonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əm/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾi.əm/, /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əm/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esbraonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·rí·em (6)
# esbraonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əs/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾi.əs/, /əz.bɾə.u.nəˈɾi.əs/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esbraonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ri·es (6)
# esbraonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾe/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾe/, /əz.bɾə.u.nəˈɾe/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbraonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ré (5)
# esbraonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾas/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾas/, /əz.bɾə.u.nəˈɾas/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbraonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ràs (5)
# esbraonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾi.ən/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾi.ən/, /əz.bɾə.u.nəˈɾi.ən/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esbraonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ri·en (6)
# esbraonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾa/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾa/, /əz.bɾə.u.nəˈɾa/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbraonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·rà (5)
* Anagrames: abaronares, abraonar-se, abraonares
# esbraonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.uˈna.ɾən/ balear /əz.bɾə.oˈna.ɾən/, /əz.bɾə.uˈna.ɾən/ Occidental: /ez.bɾa.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esbraonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbraonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbraonar.

#### Variants

* [2] esbraonessin, esbraonessen, esbraonassin, esbraonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ren (5)
# esbraonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾə.u.nəˈɾi.ə/ balear /əz.bɾə.o.nəˈɾi.ə/, /əz.bɾə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /ez.bɾa.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbraonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bra·o·na·ri·a (6)
* Anagrames: abaronaries, abraonaries
# esorcizzare
## Italià

   * Pronúncia: /e.zor.t͡ʃidˈd͡zaː.re/
   * Etimologia: Del llatí exorcizare.

### Verb

esorcizzare trans., intr.
* exorcitzar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·sor·ciz·zà·re (5)
# esorcizzarono
## Italià
### Verb

esorcizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de esorcizzare
# esorcizzassi
## Italià
### Verb

esorcizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
# esorcizzaste
## Italià
### Verb

esorcizzaste
* segona persona plural (voi) del passat de esorcizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
# esorcizzano
## Italià
### Verb

esorcizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de esorcizzare
# esorcizzante
## Italià
### Verb

esorcizzante
* participi present de esorcizzare
# esorcizzassimo
## Italià
### Verb

esorcizzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
# esorcizzando
## Italià
### Verb

esorcizzando
* gerundi de esorcizzare
# esorcizzassero
## Italià
### Verb

esorcizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
# esorcizzasse
## Italià
### Verb

esorcizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de esorcizzare
# escudim
## Català
### Verb

escudim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escudir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escudir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·dim (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeimsu)
# escudiren
## Català
### Verb

escudiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ren (4)
* Anagrama: descriuen
# escudies
## Català
### Verb

escudies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escudir.

#### Variants

* escudives

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·es (4)
* Anagrama: cedísseu
# escudiran
## Català
### Verb

escudiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ran (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdeinrsu)
* Anagrames: adscriuen, secundari
# escudirem
## Català
### Verb

escudirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·rem (4)
# escudint
## Català
### Verb

escudint
* Gerundi del verb escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·dint (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeinstu)
# escudin
## Català
### Verb

escudin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escudir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escudir.

#### Variants

* [1] escuden
* [2] escuden

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·din (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeinsu)
* Anagrames: induesc, secundi, secundí
# escudires
## Català
### Verb

escudires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·res (4)
* Anagrames: cridésseu, drecéssiu, irescudes
# escudireu
## Català
### Verb

escudireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·reu (4)
# escabellàs
## Català
### Verb

escabellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* [1] escabellessi, escabellessa, escabelleguessa, escabellés, escabellara
* [2] escabellegués, escabellés, escabellara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llàs (4)
# escabellàssem
## Català
### Verb

escabellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabelleguéssom, escabelléssim, escabelléssem, escabellàssim, escabellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llàs·sem (5)
# escabellos
## Català
### Verb

escabellos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* escabellis, escabelles

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llos (4)
# escabellàreu
## Català
### Verb

escabellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escabellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellar.

#### Variants

* [2] escabelleguéssou, escabelléssiu, escabellésseu, escabellàssiu, escabellàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llà·reu (5)
# escabelloní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈni/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈni/, /əs.kə.bə.ʎuˈni/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

escabelloní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·ní (5)
# escabellàieu
## Català
### Verb

escabellàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escabellar.

#### Variants

* escabellavo, escabellàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llà·ieu (5)