OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aclameguessa
## Català
### Verb

aclameguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclameguessen
## Català
### Verb

aclameguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclameint
## Català
### Verb

aclameint
* Gerundi del verb aclameir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·me·int (4)
* Anagrames: aclimaten, encalimat, laicament
# aclameguesses
## Català
### Verb

aclameguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamegueu
## Català
### Verb

aclamegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclamar.
# aclameguéssou
## Català
### Verb

aclameguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclameguem
## Català
### Verb

aclameguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamegués
## Català
### Verb

aclamegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# adduiríeu
## Català
### Verb

adduiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adduir.
# addunàrisi
## Sicilià

   * Pronúncia: /ad̪d̪uˈnaɾɪsɪ/
   * Etimologia: Del català adonar-se.

### Verb

addunàrisi
* adonar-se

#### Variants

* addunari

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·na·ri·si (5)

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
* Traina, Antonino. Nuovo vocabolario siciliano-italiano, 1a (en italià). Palermo: Pedone Lauriel editore, 1868.
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dialettando sobre addunàrisi
# addurranno
## Italià
### Verb

addurranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de addurre
# adduiràs
## Català
### Verb

adduiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adduir.
# adduisqueu
## Català
### Verb

adduisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adduir.
# addurrai
## Italià
### Verb

addurrai
* segona persona singular (tu) del futur de addurre
# adduiré
## Català
### Verb

adduiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·i·ré (4)
* Anagrama: reduïda
# adduisquem
## Català
### Verb

adduisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adaptaríets
## Català antic
### Verb

adaptaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adaptar
# adaptasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈta.səs/, occidental /a.ðapˈta.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

adaptasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Tu] adaptessis, adaptesses, adaptasses, adaptassis o adaptares.

## Català antic
### Verb

adaptasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptast
## Català antic
### Verb

adaptast
* segona persona singular (tu) del passat de adaptar
# adaptassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈta.sən/, occidental /a.ðapˈta.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

adaptassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Ells/elles/vostès] adaptessin, adaptessen, adaptassen, adaptassin o adaptaren.

## Català antic
### Verb

adaptassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptas
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdap.tas/

### Verb

adaptas
* present de adapti

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdap.taːs/

### Verb

adaptās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de adaptō
# adaptassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈta.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

adaptassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Ells/elles/vostès] adaptessin, adaptessen, adaptassen, adaptassin o adaptaren.
# adaptassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈta.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

adaptassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Tu] adaptessis, adaptesses, adaptasses, adaptassis o adaptares.
# adaptaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəp.təˈɾi.əw/, balear /ə.ðət.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ðap.taˈɾi.ɛw/, valencià /a.ðap.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

adaptaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adaptar.

## Català antic
### Verb

adaptaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adaptar
# adaptaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾa.taˈɾi.vu/

### Verb

adaptaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adaptar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] adaptaríeu.
# acataies
## Català
### Verb

acataies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·ies (4)
* Anagrama: atacaies
# acatalana
## Català
### Verb

acatalana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acatalanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acatalanam
## Català
### Verb

acatalanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acatalanar.
# acatalan
## Català
### Verb

acatalan
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatalanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·lan (4)
* Anagrames: acanalat, catalana
# acatada
## Català
### Verb

acatada
* Participi femení singular del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·da (4)
* Anagrama: atacada
# acatades
## Català
### Verb

acatades
* Participi femení plural del verb acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·des (4)
* Anagrames: atacades, estacada
# acataia
## Català
### Verb

acataia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acatar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·ia (4)
* Anagrama: atacaia
# acataien
## Català
### Verb

acataien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ta·ien (4)
* Anagrama: atacaien
# adjudicasses
## Català
### Verb

adjudicasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjudicar.
# adjudicarà
## Català
### Verb

adjudicarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adjudicar.
# adjudicaràs
## Català
### Verb

adjudicaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adjudicar.
# adjudicaríeu
## Català
### Verb

adjudicaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adjudicar.
# adjudicaríveu
## Català
### Verb

adjudicaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adjudicar.
# adjudicaré
## Català
### Verb

adjudicaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adjudicar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.xu.ði.kaˈɾe\, meridional \að.hu.ði.kaˈɾe\
       Americà: alt /ad.xu.di.k(a)ˈɾe/, baix \að.hu.ði.kaˈɾe\, austral \að.xu.ði.kaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

adjudicaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb adjudicar
# adjudicassen
## Català
### Verb

adjudicassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjudicar.
# adjudicarives
## Català
### Verb

adjudicarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adjudicar.
# acqueterà
## Italià
### Verb

acqueterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de acquetare
# acquetiamoci
## Italià
### Verb

acquetiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de acquetarsi
# acquetino
## Italià
### Verb

acquetino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de acquetare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de acquetare
# acqueti
## Italià
### Verb

acqueti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de acquetare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de acquetare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de acquetare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de acquetare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de acquetare
# acquetiamo
## Italià
### Verb

acquetiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de acquetare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de acquetare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de acquetare
# acquetiate
## Italià
### Verb

acquetiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de acquetare
# acqueterò
## Italià
### Verb

acqueterò
* primera persona singular (io) del futur de acquetare
# acquetò
## Italià
### Verb

acquetò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de acquetare
# acqueterete
## Italià
### Verb

acqueterete
* segona persona plural (voi) del futur de acquetare
# acqueto
## Italià
### Verb

acqueto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de acquetare
# addestrati
## Italià
### Verb

addestrati
* participi passat masculí plural de addestrare
# addestravamo
## Italià
### Verb

addestravamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de addestrare
# addestratevi
## Italià
### Verb

addestratevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addestrarsi
# addestratosi
## Italià
### Verb

addestratosi m. ‎(femení addestratasi, plural masculí addestratisi, plural femení addestratesi)
* participi passat masculí singular de addestrarsi
# addestratasi
## Italià
### Verb

addestratasi
* participi passat femení singular de addestrarsi
# addestratesi
## Italià
### Verb

addestratesi
* participi passat femení plural de addestrarsi
# addestratisi
## Italià
### Verb

addestratisi
* participi passat masculí plural de addestrarsi
# addestrato
## Italià
### Verb

addestrato m. ‎(femení addestrata, plural masculí addestrati, plural femení addestrate)
* participi passat masculí singular de addestrare
# addestrava
## Italià
### Verb

addestrava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de addestrare
# addestrate
## Italià
### Verb

addestrate
* participi passat femení plural de addestrare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de addestrare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addestrare
# aclapararé
## Català
### Verb

aclapararé
* Primera persona del singular (jo) del futur de aclaparar.
# aclapararíeu
## Català
### Verb

aclapararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aclaparar.
# aclaparassen
## Català
### Verb

aclaparassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclaparar.
# aclapararia
## Català
### Verb

aclapararia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclaparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclaparar.
# aclapararien
## Català
### Verb

aclapararien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclaparar.
# aclapararies
## Català
### Verb

aclapararies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclaparar.
# aclaparareu
## Català
### Verb

aclaparareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclaparar.
# aclapararà
## Català
### Verb

aclapararà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclaparar.
# aclapararàs
## Català
### Verb

aclapararàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aclaparar.
# adèieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈðɛ.jəw/ balear /əˈðə.jəw/, /əˈðɛ.jəw/ Occidental: /aˈðe.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

adèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.
# adéieu
## Català
### Verb

adéieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.
# adéliepingvin
## Suec

   * Etimologia: De Adélie ‎(«Adèlia») i pingvin ‎(«pingüí»), comparable a l'anglès Adélie penguin i a la resta de formes internacionals, anomenat així perquè els primers exemplars van ser trobats a terra Adèlia («terre Adélie») a l'Antàrtida.

### Nom

adéliepingvin c. ‎(plural indefinit adéliepingviner, plural definit adéliepingvinerna)
* (ornitologia) pingüí d'Adèlia (Pygoscelis adeliae)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# adénohypophyses
## Francès

   * Pronúncia: /a.de.nɔ.ipɔˈfiz/

### Nom

adénohypophyses f. pl.
* forma plural de adénohypophyse
# adénohypophyse
## Francès

   * Pronúncia: /a.de.nɔ.ipɔˈfiz/

### Nom

adénohypophyse f. ‎(plural adénohypophyses)
* adenohipòfisi
# adès
## Català
### Verb

adès
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dès (2)
* Anagrames: desa, desà, seda $^{(revers)}$, sedà

## Occità

   * Pronúncia: /aˈdεs/
   * Àudio: Bearn

### Adverbi

adès
* adés
# adélite
## Francès

   * Pronúncia: /a.deˈlit/

### Nom

adélite f. ‎(plural adélites)
* adelita
# adélites
## Francès

   * Pronúncia: /a.deˈlit/

### Nom

adélites f. pl.
* forma plural de adélite
# admiro
## Català

   * Pronúncia: central /ədˈmi.ɾu/, occidental /adˈmi.ɾo/

### Verb

admiro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de admirar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb admirar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimor)
* Anagrames: adormi, adormí, amordí, dormia, marido, morida, ordiam

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aðˈmi.ɾo\
       Americà: alt /adˈmi.ɾo/, baix \aðˈmi.ɾo\
   * Rimes: -iɾo

### Verb

admiro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb admirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimor)
* Anagrames: adormí, dormía, marido, maridó, miador, mirado, mordía, rimado
# admirinde
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈrin.de/

### Adverbi

admirinde
* admirablement
# admiris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmi.ɾis/, occidental /adˈmi.ɾis/
   * Rimes: -iɾis

### Verb

admiris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ris (3)
* Anagrames: maridis, midiràs

## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈmi.ris/

### Verb

admiris
* passat de admiri
# admiror
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈmiː.rɔr/
   * Etimologia: Del prefix ad- i mīror.

### Verb

admīror ‎(1a present$^?$), admīrāris ‎(2a present), admīrārī ‎(infinitiu), admīrātus sum ‎(perfet); deponent
* admirar, jo admiro
# admiràiem
## Català
### Verb

admiràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rà·iem (4)
* Anagrama: amidaríem
# admiros
## Català
### Verb

admiros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ros (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimors)
* Anagrames: adormis, adormís, amordís, maridos

## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈmi.ros/
   * Àudio: França

### Verb

admiros
* futur de admiri
# admirà
## Català
### Verb

admirà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rà (3)
* Anagrames: amidar, marida, maridà, midara, midarà, mirada
# admiring
## Anglès

   * Pronúncia: /ædˈmaɪ.ɚ.ɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

admiring
* gerundi de admire
# admiru
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈmi.ru/
   * Àudio: França

### Verb

admiru
* volitiu de admiri
# admirus
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈmi.rus/
   * Àudio: França

### Verb

admirus
* condicional de admiri
# acubillareu
## Català
### Verb

acubillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acubillar.
# acubillaren
## Català
### Verb

acubillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acubillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillaria
## Català
### Verb

acubillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acubillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acubillar.
# acubillaries
## Català
### Verb

acubillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acubillar.
# acubillarà
## Català
### Verb

acubillarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acubillar.
# acubillares
## Català
### Verb

acubillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acubillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·bi·lla·res (5)
* Anagrama: acubillar-se
# acubillarien
## Català
### Verb

acubillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acubillar.
# acubillaràs
## Català
### Verb

acubillaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acubillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: buscallaria
# acubillaré
## Català
### Verb

acubillaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acubillar.
# adheriríveu
## Català
### Verb

adheriríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adherir.
# adherisquen
## Català
### Verb

adherisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adherir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·ris·quen (4)
* Anagrama: adheresquin
# adherisca
## Català
### Verb

adherisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adherir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adherir.
# adherisques
## Català
### Verb

adherisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adherir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·he·ris·ques (4)
* Anagrama: adheresquis
# adherisqueu
## Català
### Verb

adherisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adherissen
## Català
### Verb

adherissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adherir.
# adherisc
## Català
### Verb

adherisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adherir.
# adheris
## Esperanto

   * Pronúncia: /adˈhe.ris/

### Verb

adheris
* passat de adheri
# adherisquem
## Català
### Verb

adherisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adherir.
# adonaríets
## Català antic
### Verb

adonaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adonar-se

#### Variants

* adonaríeu
# adonarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.naˈɾi.vas/

### Verb

adonarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adonar.
    Forma algueresa per [tu] t'adonaries.
# adonarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ðu.nəˈɾə/, occidental /a.ðo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

adonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adonar.

## Català antic
### Verb

adonarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de adonar-se
# adonariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.naˈɾi.va/

### Verb

adonariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adonar.
    Forma algueresa per [jo] m'adonaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adonar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] s'adonaria.
# adonarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nəˈɾi.ən/, occidental /a.ðo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

adonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adonar.

#### Sinònims

* adonariven, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·ri·en (5)
* Anagrames: adornaien, andoiaren

## Català antic
### Verb

adonarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de adonar-se
# adonaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ðo.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

adonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adonar.

#### Sinònims

* adonarives, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·ri·es (5)
* Anagrames: adornaies, andoiares

## Català antic
### Verb

adonaries
* segona persona singular (tu) del condicional de adonar-se
# adonariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.naˈɾi.van/
   * Homòfon: adonarívem

### Verb

adonariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adonar.
    Forma algueresa per [ells/elles] s'adonarien: [ellos/elles] s'adonariven.
# adonaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ðu.nəˈɾəs/, occidental /a.ðo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

adonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adonar.

## Català antic
### Verb

adonaràs
* segona persona singular (tu) del futur de adonar-se
# adonaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nəˈɾe/, occidental /a.ðo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

adonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adonar.

## Català antic
### Verb

adonaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de adonar-se
# adonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðu.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.naˈɾi.ɛm/, valencià /a.ðo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

adonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de adonar.

#### Sinònims

* adonarívem, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·rí·em (5)
* Anagrames: adornàiem, andoiarem, andoiàrem, monedaria

## Català antic
### Verb

adonaríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de adonar-se
# adorés
## Català
### Verb

adorés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rés (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeors)
* Anagrama: orades
# adossa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈðɔ.sə/ Occidental: nord-occidental /aˈðɔ.sa/ valencià /aˈðɔ.sa/, /aˈðɔ.sɔ/
   * Rimes: -ɔsa

### Verb

adossa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adossar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sa (3)
* Anagrama: ossada
# adoró
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðoˈɾo\
       Americà: alt /a.doˈɾo/, baix \a.ðoˈɾo\
   * Rimes: -o

### Verb

adoró
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb adorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ró (3)
* Anagrames: orado, rodao
# adorésseu
## Català
### Verb

adorésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adoréssim
## Català
### Verb

adoréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rés·sim (4)
* Anagrames: adormisse, ordiàssem
# adoréssiu
## Català
### Verb

adoréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rés·siu (4)
* Anagrama: ordiàsseu
# adoréssem
## Català
### Verb

adoréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.