OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abarrotaven
## Català
### Verb

abarrotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abarrotar.
# abarrotassin
## Català
### Verb

abarrotassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abarrotar.
# ablagien
## Català
### Verb

ablagien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ablagir.
# ablagies
## Català
### Verb

ablagies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ablagir.

### Miscel·lània

* Anagrama: albigesa
# ablageixes
## Català
### Verb

ablageixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ablagir.
# ablageixin
## Català
### Verb

ablageixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ablagir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ablagir.
# ablageixo
## Català
### Verb

ablageixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ablagir.
# ablagia
## Català
### Verb

ablagia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ablagir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ablagir.
# ablageixi
## Català
### Verb

ablageixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ablagir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ablagir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ablagir.
# ablageixis
## Català
### Verb

ablageixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ablagir.
# accoglierai
## Italià
### Verb

accoglierai
* segona persona singular (tu) del futur de accogliere
# accoglie
## Italià
### Verb

accoglie
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de accogliere
# accogliente
## Italià
### Verb

accogliente
* participi present de accogliere
# accogliendo
## Italià
### Verb

accogliendo
* gerundi de accogliere
# accogliendosi
## Italià
### Verb

accogliendosi
* gerundi de accogliersi
# accoglientesi
## Italià
### Verb

accoglientesi
* participi present de accogliersi
# accoglienze
## Italià

   * Pronúncia: /ak.koʎˈʎɛn.t͡se/

### Nom

accoglienze f. pl.
* forma plural de accoglienza
# accogliemmo
## Italià
### Verb

accogliemmo
* primera persona plural (noi) del passat de accogliere
# accoglienza
## Italià

   * Pronúncia: /ak.koʎˈʎɛn.t͡sa/

### Nom

accoglienza f. ‎(plural accoglienze)
* acolliment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·co·glièn·za (4)
# accogliate
## Italià
### Verb

accogliate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de accogliere
# accentuàrem
## Català
### Verb

accentuàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de accentuar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàsseu
## Català
### Verb

accentuàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàssim
## Català
### Verb

accentuàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàssiu
## Català
### Verb

accentuàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàs
## Català
### Verb

accentuàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàssem
## Català
### Verb

accentuàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuàieu
## Català
### Verb

accentuàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentuàreu
## Català
### Verb

accentuàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de accentuar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# abondiu
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdiw/

### Adjectiu

abondiu m. ‎(femení abondiva, plural masculí abondius o abondiui [aranès], plural femení abondivas o abondives [aranès])
* abundant

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# abondiva
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdi.bo̞/

### Adjectiu

abondiva f. ‎(plural abondivas o abondives [aranès])
* forma femenina de abondiu

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# abondives
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdi.bes/

### Adjectiu

abondives f. pl.
* (aranès) {forma-p|oc|abondiva}}

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# aboneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

aboneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] abonem.
# abondants
## Francès

   * Pronúncia: /a.bɔ̃ˈdɑ̃/

### Adjectiu

abondants m. pl.
* forma plural de abondant
# abondius
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdiws/

### Adjectiu

abondius m. pl.
* forma plural de abondiu

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# abondivas
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdi.bo̞s/

### Adjectiu

abondivas f. pl.
* forma plural de abondiva

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# abondiui
## Occità

   * Pronúncia: /a.bunˈdiw.i/

### Adjectiu

abondiui m. pl.
* (aranès) forma plural de abondiu

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# abone
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈβɔ.ne/
   * Rimes: -ɔne

### Verb

abone
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abonar.
    Forma valenciana: [jo] abono, abone, abon o aboni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abonar.
    [Que jo] aboni o abone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abonar.
    [Que ell/ella/vostè] aboni o abone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abonar.
    Aboni o abone [ell/ella/vostè].
# aboneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

aboneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] abonés, abonàs o abonara.
# acensesses
## Català
### Verb

acensesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasesses
# acensessin
## Català
### Verb

acensessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasessin
# acensem
## Català
### Verb

acensem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acensar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acensar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sem (3)
* Anagrames: encasem, escamen
# acenses
## Català
### Verb

acenses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acensar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encases, encasés
# acensen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsen.sən/, occidental /aˈsen.sen/

### Verb

acensen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encanes, encasen
# acenseu
## Català
### Verb

acenseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acensar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acensar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·seu (3)
* Anagrames: encaseu, escauen
# acensessen
## Català
### Verb

acensessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasessen
# acensessi
## Català
### Verb

acensessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·ses·si (4)
* Anagrama: saciessen
# acensessis
## Català
### Verb

acensessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasessis
# acensessa
## Català
### Verb

acensessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·ses·sa (4)
* Anagrama: acanesses
# aboliria
## Català
### Verb

aboliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abolir.
# abolira
## Català
### Verb

abolira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·li·ra (4)
* Anagrames: abarloí, abarloï, abriola, abriolà
# aboliran
## Català
### Verb

aboliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·li·ran (4)
* Anagrama: abarloïn
# abolirem
## Català
### Verb

abolirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·li·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeilmor)
* Anagrama: abriolem
# abolireu
## Català
### Verb

abolireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·li·reu (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeiloru)
* Anagrama: abrioleu
# accessibilità
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃes.si.bi.liˈta/
   * Rimes: -a

### Nom

accessibilità f. ‎(plural invariable)
* accessibilitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ces·si·bi·li·tà (6)
# accessibilité
## Francès

   * Pronúncia: /ak.sɛ.si.bi.liˈte/

### Nom

accessibilité f. ‎(plural accessibilités)
* accessibilitat

### Vegeu també

* accessibilité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# accessibilités informatiques
## Francès
### Nom

accessibilités informatiques f. pl.
* forma plural de accessibilité informatique
# accessible
## Anglès

   * Pronúncia: /əkˈsɛs.ə.bəl/ Audio (France, Paris)

### Adjectiu

accessible ‎(comparatiu more accessible, superlatiu most accessible)
* assequible, accessible

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# accessibilities
## Anglès
### Nom

accessibilities
* forma plural de accessibility
# accessibility
## Anglès

   * Pronúncia: /æk.ˌsɛs.əˈbɪl.ət.i/
   * Etimologia: Del llatí accessibilĭtas, equivalent a accessible i el sufix -ity.

### Nom

accessibility ‎(normalment incomptable, plural accessibilities)
* accessibilitat

#### Antònims

* inaccessibility

### Vegeu també

* accessibility. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# accessibilité informatique
## Francès
### Nom

accessibilité informatique f. ‎(plural accessibilités informatiques)
* accessibilitat informàtica

### Vegeu també

* accessibilité informatique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# accessibilités
## Francès

   * Pronúncia: /ak.sɛ.si.bi.liˈte/

### Nom

accessibilités f. pl.
* forma plural de accessibilité
# accessibilitats informàtiques
## Català
### Nom

accessibilitats informàtiques f. pl.
* Forma plural de accessibilitat informàtica.
# acompanyariva
## Català
### Verb

acompanyariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acompanyar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acompanyar.
# acompanyarives
## Català
### Verb

acompanyarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acompanyar.
# acompanyaria
## Català
### Verb

acompanyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acompanyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acompanyar.
# acompanyaràs
## Català
### Verb

acompanyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acompanyar.
# acompanyarien
## Català
### Verb

acompanyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acompanyar.
# acompanyaries
## Català
### Verb

acompanyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acompanyar.
# acompanyarà
## Català
### Verb

acompanyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acompanyar.
# acompanyaré
## Català
### Verb

acompanyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acompanyar.
# acompanyariven
## Català
### Verb

acompanyariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acompanyar.
# absentei
## Basc
### Nom

absentei
* datiu definit plural de absenta
# absentekin
## Basc
### Nom

absentekin
* comitatiu definit plural de absenta
# absentegueu
## Català
### Verb

absentegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb absentar.
# absentengatik
## Basc
### Nom

absentengatik
* causal definit plural de absenta
# absentegués
## Català
### Verb

absentegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·te·gués (4)
* Anagrames: bateguessen, bestenagues
# absenteguéssom
## Català
### Verb

absenteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.
# absenten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpˈsen.tən/, occidental /apˈsen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

absenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de absentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb absentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·ten (3)
* Anagrama: abstenen

## Català antic
### Verb

absenten
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de absentar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de absentar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de absentar

## Basc
### Nom

absenten
* genitiu definit plural de absenta
# absenteguéssou
## Català
### Verb

absenteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.
# absentek
## Basc
### Nom

absentek
* ergatiu definit plural de absenta
# abundantes
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəs/

### Adjectiu

abundantes
* forma declinada de abundant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βunˈdan.tes\, meridional \a.βuŋˈdaŋ.teh\
       Americà: alt /a.bunˈdan.t(e)s/, baix \a.βuŋˈdaŋ.teh\, austral \a.βunˈdan.tes\
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

abundantes inv. pl.
* forma plural de abundante
# abundanteste
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəstə/

### Adjectiu

abundanteste
* forma declinada de abundant
# abundantesten
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəstn̩/ àudio

### Adjectiu

abundantesten
* forma superlativa de abundant
# abundanteres
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəʀəs/

### Adjectiu

abundanteres
* forma declinada de abundant
# abundantia
## Llatí

   * Pronúncia: /a.bʊnˈdan.tɪ.a/
   * Etimologia: Del verb abundō.

### Nom

abundantia f. ‎(genitiu abundantiae)
* abundància
* riquesa, opulència

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | abundantia | abundantiae |
| Vocatiu | abundantia | abundantiae |
| Acusatiu | abundantiam | abundantiās |
| Genitiu | abundantiae | abundantiārum |
| Datiu | abundantiae | abundantiīs |
| Ablatiu | abundantiā | abundantiīs |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «abundantia». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# abundanterer
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəʀɐ/

### Adjectiu

abundanterer
* forma declinada de abundant
# abundantestem
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəstəm/

### Adjectiu

abundantestem
* forma declinada de abundant
# abundantester
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəstɐ/

### Adjectiu

abundantester
* forma declinada de abundant
# abundantestes
## Alemany

   * Pronúncia: /abʊnˈdantəstəs/

### Adjectiu

abundantestes
* forma declinada de abundant
# abundantiae
## Llatí

   * Pronúncia: /a.bʊnˈdan.tɪ.aj/

### Nom

abundantiae
* nominatiu plural de abundantia
* vocatiu plural de abundantia
* genitiu singular de abundantia
* datiu singular de abundantia
# acreditéssem
## Català
### Verb

acreditéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditări
## Romanès
### Nom

acreditări
* forma plural de acreditare
* genitiu i datiu indefinit singular de acreditare
* vocatiu plural de acreditare
# acredití
## Català
### Verb

acredití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acreditar.
# acreditările
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

acreditările
* nominatiu i acusatiu definit plural de acreditare
# acredités
## Català
### Verb

acredités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desèrtica
# acreditésseu
## Català
### Verb

acreditésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditărilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

acreditărilor
* genitiu i datiu definit plural de acreditare
# acreditéssim
## Català
### Verb

acreditéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditéssiu
## Català
### Verb

acreditéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.
# acreditării
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

acreditării
* genitiu i datiu definit singular de acreditare
# acoitaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koi.taˈɾe/
       Americà: alt /a.koi.t(a)ˈɾe/, baix /a.koi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acoitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acoitar
# acoito
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈkoi.to/
       Americà: alt /aˈkoi.t(o)/, baix /aˈkoi.to/
   * Rimes: -oito

### Verb

acoito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acoitar
# acojo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈko.xo/, meridional /aˈko.ho/
       Americà: alt /aˈko.x(o)/, baix /aˈko.ho/, austral /aˈko.xo/
   * Rimes: -oxo

### Verb

acojo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acoger
# acolla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈkɔ.ʎə/ Occidental: nord-occidental /aˈkɔ.ʎa/ valencià /aˈkɔ.ʎa/, /aˈkɔ.ʎɔ/
   * Rimes: -ɔʎa

### Verb

acolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla (3)
* Anagrames: alloca $^{(revers)}$, allocà
# acogidas lingüísticas
## Castellà
### Nom

acogidas lingüísticas m. pl.
* forma plural de acogida lingüística
# acoll
## Català
### Verb

acoll
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·coll (2)
* Anagrames: alloc, callo, colla, collà, col·la, col·là, lloca $^{(revers)}$, local
# acogí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.koˈxi/, meridional /a.koˈhi/
       Americà: alt /a.k(o)ˈxi/, baix /a.koˈhi/, austral /a.koˈxi/
   * Rimes: -i

### Verb

acogí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acoger
# acoitar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koiˈtaɾ/
       Americà: alt /a.k(oi)ˈtaɾ/, baix /a.koiˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acoitar trans. ‎(present acoito, passat acoité, futur acoitaré)
* forma alternativa de acuitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·coi·tar (3)
# acoité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koiˈte/
       Americà: alt /a.k(oi)ˈte/, baix /a.koiˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

acoité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acoitar
# acollada
## Català
### Verb

acollada
* Participi femení singular del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·da (4)
* Anagrama: allocada
# absolent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.suˈɫen/, balear /ə.ts͡uˈɫent/ Occidental: nord-occidental /ap.soˈɫen/, valencià /ap.soˈɫent/
   * Rimes: -ent

### Verb

absolent
* Gerundi del verb absoldre.

#### Sinònims

* alsolguent, col·loquial

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·so·lent (3)
* Heterograma de 8 lletres (abelnost)
* Anagrama: notables
# absolesses
## Català
### Verb

absolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absoldre.
    Forma d'alguns parlars centrals per [tu] absolguessis, absolguesses o absolgueres.
# absoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.suˈɫɛw/, balear /ə.ts͡uˈɫɛw/ Occidental: /ap.soˈɫɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

absoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de absoldre.
    [Vosaltres/vós] absoleu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb absoldre.
    [Vosaltres/vós] absoleu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb absoldre.
    Forma col·loquial central per: [que vosaltres/vós] absolgueu.

#### Variants

* [1,2]: absolgueu, forma col·loquial
# absoleven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ts͡uˈɫe.van/, nord-occidental /ap.soˈɫe.βen/

### Verb

absoleven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma algueresa i d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] absolien.
# absoleves
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ts͡uˈɫe.vas/, nord-occidental /ap.soˈɫe.βes/

### Verb

absoleves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma algueresa i d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] absolies.
# absolessen
## Català
### Verb

absolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb absoldre.
    Forma d'alguns parlars centrals per [ells/elles/vostès] absolguessin, absolguessen o absolgueren.
# absoleva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ts͡uˈɫe.va/, nord-occidental /ap.soˈɫe.βɛ/, /ap.soˈɫe.βe/

### Verb

absoleva
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma algueresa i d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] absolia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma algueresa i d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] absolia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·so·le·va (4)
* Anagrama: baolaves
# absolga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əpˈsɔɫ.ɣə/ Occidental: nord-occidental /apˈsɔɫ.ɣa/ valencià /apˈsɔɫ.ɣa/, /apˈsɔɫ.ɣɔ/

### Verb

absolga
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb absoldre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb absoldre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb absoldre.

#### Variants

* absolgui, absoli (col·loquial), absolgo (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sol·ga (3)
* Anagrames: bagolàs, sabogal