OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# premsaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəm.səˈɾan/, occidental /pɾem.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

premsaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sa·ran (3)
* Anagrames: nasprarem, naspràrem
# premsí
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəmˈsi/, occidental /pɾemˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

premsí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sí (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimprs)
* Anagrames: empris, imprès, imprés, permís, premis, primes
# premsaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəm.səˈɾi.əw/, occidental /pɾem.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

premsaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sa·rí·eu (4)
* Anagrama: superaríem
# premsarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəm.səˈɾa/, occidental /pɾem.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

premsarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sa·rà (3)
* Anagrames: amprares, asprarem, aspràrem, empraràs
# premsats
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəmˈsats/, occidental /pɾemˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

premsats
* Participi masculí plural del verb premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sats (2)
* Anagrama: estramps
# premsaia
## Català
### Verb

premsaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de premsar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·sa·ia (3)
* Anagrames: aspèrmia, aspiarem, aspiàrem, maparies
# armut
## Català
### Nom

armut m. ‎(plural armuts)
* (valencià) Forma alternativa de almud.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mut (2)
* Anagrames: murat, murta

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# armuts
## Català
### Nom

armuts m. pl.
* Forma plural de armut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·muts (2)
* Heterograma de 6 lletres (amrstu)
* Anagrames: murats, tramús
# arrasessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈze.sis/, occidental /a.raˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrasessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ses·sis (4)
* Anagrama: arrissessa
# arraséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈze.sim/, occidental /a.raˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arraséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sés·sim (4)
* Anagrames: amarressis, amarrisses, arrimasses
# arrasàiem
## Català
### Verb

arrasàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sà·iem (4)
* Anagrama: amararies
# arrasaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾe/, occidental /a.ra.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrasaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·ré (4)
* Anagrama: arrearàs
# arrasessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈze.sən/, occidental /a.raˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrasessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ses·sen (4)
* Anagrama: arranesses
# arrasam
## Català
### Verb

arrasam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sam (3)
* Anagrames: amarràs, armaràs, arramàs, samarra
# arrasarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾi.ən/, occidental /a.ra.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrasarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·ri·en (5)
* Anagrama: arranaries
# arrasat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzat/, occidental /a.raˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

arrasat
* Participi masculí singular del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sat (3)
* Anagrama: tararàs
# arrasin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.zin/, occidental /aˈra.zin/
   * Rimes: -azin

### Verb

arrasin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrasar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sin (3)
* Anagrames: arranis, arrians, sarrina
# arrasàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈza.βəm/, balear /ə.rəˈza.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.raˈza.βem/ valencià /a.raˈza.vem/, /a.raˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arrasàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sà·vem (4)
* Anagrama: amarraves
# arrasis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.zis/, occidental /aˈra.zis/
   * Rimes: -azis

### Verb

arrasis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sis (3)
* Anagrames: arrissa, arrissà, rissara, rissarà
# arrasassin
## Català
### Verb

arrasassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sas·sin (4)
* Anagrama: arranassis
# arrasava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈza.βə/, balear /ə.rəˈza.və/ Occidental: nord-occidental /a.raˈza.βa/ valencià /a.raˈza.va/, /a.raˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrasava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·va (4)
* Anagrama: avararàs
# arrasassen
## Català
### Verb

arrasassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sas·sen (4)
* Anagrama: arranasses
# arrasessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈze.sin/, occidental /a.raˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrasessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ses·sin (4)
* Anagrames: arranessis, arrasissen
# arrasegués
## Català
### Verb

arrasegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·se·gués (4)
* Anagrames: agarrésseu, asseguraré
# arrasaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈza.βəs/, balear /ə.rəˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.raˈza.βes/ valencià /a.raˈza.ves/, /a.raˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrasaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·ves (4)
* Anagrama: esvararàs
# arrasàssem
## Català
### Verb

arrasàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sàs·sem (4)
* Anagrames: amarrasses, arramasses, arramassés, assamarres, assamarrés
# arrasàssim
## Català
### Verb

arrasàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sàs·sim (4)
* Anagrames: amarrassis, arramassis, assamarris
# arraséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈze.səm/, occidental /a.raˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arraséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sés·sem (4)
* Anagrama: amarresses
# arrasàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈza.ɾəm/, occidental /a.raˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrasàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrasar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sà·rem (4)
* Anagrama: amarrares
# arràs
## Català
### Verb

arràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ràs (2)
* Anagrames: rasar, sarrà
# arrasant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈzan/ balear /ə.rəˈzant/, /ə.rəˈzan/ Occidental: nord-occidental /a.raˈzan/ valencià /a.raˈzant/, /a.raˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

arrasant
* Gerundi del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sant (3)
* Anagrama: arranats
# arrasavi
## Català
### Verb

arrasavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·vi (4)
* Anagrama: variaràs
# arrasaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾan/, occidental /a.ra.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrasaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·ran (4)
* Anagrama: arranaràs
# arrasaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈza.ɾən/, occidental /a.raˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrasaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrasar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·ren (4)
* Anagrama: arranares
# arrasats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈzats/, occidental /a.raˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arrasats
* Participi masculí plural del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sats (3)
* Anagrama: Tarrassa
# arrasarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.zəˈɾɛm/ balear /ə.rə.zəˈɾəm/, /ə.rə.zəˈɾɛm/ Occidental: /a.ra.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arrasarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·rem (4)
* Anagrama: amarrares
# arrasaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.zəˈɾi.əm/, occidental /a.ra.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arrasaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sa·rí·em (5)
* Anagrames: amarraries, arraïmar-se, arraïmares
# arruixam
## Català
### Verb

arruixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xam (3)
* Anagrames: muixarra, xurmaria
# arruixaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾe/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾe/, /a.ru.ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arruixaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xa·ré (4)
* Anagrama: xarraríeu
# arruixarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾi.en/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾi.en/, /a.ru.ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arruixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xa·ri·en (5)
* Anagrama: arrinxaríeu
# arruixessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃe.sen/ valencià /a.rujˈʃe.sen/, /a.ruˈʃe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arruixessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xes·sen (4)
* Anagrama: arrinxésseu
# arruixaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa.ɾen/ valencià /a.rujˈʃa.ɾen/, /a.ruˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arruixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arruixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xa·ren (4)
* Anagrames: arrinxareu, arrinxàreu
# arruixaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈʃa.βən/, balear /ə.ruˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa.βen/ valencià /a.rujˈʃa.ven/, /a.ruˈʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arruixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xa·ven (4)
* Anagrama: arrinxàveu
# arruixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈru.ʃən/ Occidental: nord-occidental /aˈruj.ʃen/ valencià /aˈruj.ʃen/, /aˈru.ʃen/
   * Rimes: -ujʃen

### Verb

arruixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arruixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arruixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xen (3)
* Anagrama: arrinxeu
# arruixessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃe.sin/ valencià /a.rujˈʃe.sin/, /a.ruˈʃe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arruixessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xes·sin (4)
* Anagrama: arrinxéssiu
# anyocares
## Català
### Verb

anyocares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de anyocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyo·ca·res (4)
* Anagrama: anyocar-se
# anyocà
## Català
### Verb

anyocà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anyocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyo·cà (3)
* Anagrama: acanyo
# anyoca
## Català
### Verb

anyoca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de anyocar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb anyocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyo·ca (3)
* Anagrama: acanyo
# aombressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾe.sin/ balear /ə.omˈbɾe.sin/, /ə.umˈbɾe.sin/ Occidental: /a.omˈbɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aombressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bres·sin (4)
* Anagrames: abromessin, borinàssem
# aombraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾi.əw/ balear /ə.om.bɾəˈɾi.əw/, /ə.um.bɾəˈɾi.əw/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aombraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·rí·eu (5)
* Anagrama: abromaríeu
# aombrau
## Català
### Verb

aombrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aombrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brau (3)
* Anagrama: abromau
# aombrat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾat/ balear /ə.omˈbɾat/, /ə.umˈbɾat/ Occidental: /a.omˈbɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

aombrat
* Participi masculí singular del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brat (3)
* Anagrames: abromat, atambor, tombara, tombarà
# aombram
## Català
### Verb

aombram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bram (3)
* Anagrama: abromam
# aombressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾe.sis/ balear /ə.omˈbɾe.sis/, /ə.umˈbɾe.sis/ Occidental: /a.omˈbɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aombressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bres·sis (4)
* Anagrama: abromessis
# aombraríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾi.əm/ balear /ə.om.bɾəˈɾi.əm/, /ə.um.bɾəˈɾi.əm/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

aombraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·rí·em (5)
* Anagrama: abromaríem
# aombro
## Català
### Verb

aombro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bro (3)
* Anagrama: abromo
# aombrarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾi.ən/ balear /ə.om.bɾəˈɾi.ən/, /ə.um.bɾəˈɾi.ən/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aombrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·ri·en (5)
* Anagrames: abornaríem, abromarien, emboiraran, maniobraré
# aombrada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾa.ðə/ balear /ə.omˈbɾa.ðə/, /ə.umˈbɾa.ðə/ Occidental: /a.omˈbɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

aombrada
* Participi femení singular del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·da (4)
* Anagrama: abromada
# aombre
## Català
### Verb

aombre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aombrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aombrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aombrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bre (3)
* Heterograma de 6 lletres (abemor)
* Anagrama: abrome
# aombra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈom.bɾə/, occidental /aˈom.bɾa/

### Verb

aombra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aombrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra (3)
* Anagrames: abroma, abromà
# aombrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾa/ balear /ə.omˈbɾa/, /ə.umˈbɾa/ Occidental: /a.omˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aombrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brà (3)
* Anagrames: abroma, abromà
# aombràs
## Català
### Verb

aombràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bràs (3)
* Anagrama: abromàs
# aombràssem
## Català
### Verb

aombràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bràs·sem (4)
* Anagrama: abromàssem
# aombraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾas/ balear /ə.om.bɾəˈɾas/, /ə.um.bɾəˈɾas/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aombraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·ràs (4)
* Anagrama: abromaràs
# aombréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾe.sim/ balear /ə.omˈbɾe.sim/, /ə.umˈbɾe.sim/ Occidental: /a.omˈbɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aombréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brés·sim (4)
* Anagrama: abroméssim
# aombràsseu
## Català
### Verb

aombràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bràs·seu (4)
* Anagrama: abromàsseu
# aombraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾe/ balear /ə.om.bɾəˈɾe/, /ə.um.bɾəˈɾe/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aombraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·ré (4)
* Anagrama: abromaré
# aombrassis
## Català
### Verb

aombrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bras·sis (4)
* Anagrama: abromassis
# aombràssim
## Català
### Verb

aombràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bràs·sim (4)
* Anagrama: abromàssim
# aombràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾa.ɾəw/ balear /ə.omˈbɾa.ɾəw/, /ə.umˈbɾa.ɾəw/ Occidental: /a.omˈbɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aombràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aombrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brà·reu (4)
* Anagrames: abromareu, abromàreu
# aombrant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾan/ balear /ə.omˈbɾant/, /ə.umˈbɾan/ Occidental: nord-occidental /a.omˈbɾan/ valencià /a.omˈbɾant/, /a.omˈbɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

aombrant
* Gerundi del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brant (3)
* Anagrames: abromant, tombaran
# aombrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾa/ balear /ə.om.bɾəˈɾa/, /ə.um.bɾəˈɾa/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aombrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·rà (4)
* Anagrames: abromara, abromarà
# aombraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.um.bɾəˈɾi.ə/ balear /ə.om.bɾəˈɾi.ə/, /ə.um.bɾəˈɾi.ə/ Occidental: /a.om.bɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aombraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aombrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·ri·a (5)
* Anagrama: abromaria
# aombràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾa.ɾəm/ balear /ə.omˈbɾa.ɾəm/, /ə.umˈbɾa.ɾəm/ Occidental: /a.omˈbɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aombràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aombrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brà·rem (4)
* Anagrames: abromarem, abromàrem
# aombràssiu
## Català
### Verb

aombràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bràs·siu (4)
* Anagrama: abromàssiu
# aombréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾe.siw/ balear /ə.omˈbɾe.siw/, /ə.umˈbɾe.siw/ Occidental: /a.omˈbɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aombréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brés·siu (4)
* Anagrama: abroméssiu
# aombràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾa.βəm/ balear /ə.omˈbɾa.vəm/, /ə.umˈbɾa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.omˈbɾa.βem/ valencià /a.omˈbɾa.vem/, /a.omˈbɾa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

aombràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brà·vem (4)
* Anagrama: abromàvem
# aombrara
## Català
### Verb

aombrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bra·ra (4)
* Anagrames: abromara, abromarà
# aombrassin
## Català
### Verb

aombrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·bras·sin (4)
* Anagrama: abromassin
# aombrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾɛm/ balear /ə.omˈbɾəm/, /ə.umˈbɾɛm/ Occidental: /a.omˈbɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aombrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aombrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aombrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brem (3)
* Anagrama: abromem