OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arroplegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.pɫəˈɣa/ balear /ə.ro.pɫəˈɣa/, /ə.ru.pɫəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.ro.pɫeˈɣa/ valencià /a.ro.pɫeˈɣaɾ/, /a.ro.pɫeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arroplegà

### Verb

arroplegar trans.
* (nord-occidental) Forma alternativa de arreplegar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arroplego, arroplega, arropleguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ple·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# arroplegaren
## Català
### Verb

arroplegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arroplegar.
# arroplegaran
## Català
### Verb

arroplegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arroplegar.
# arroplegaia
## Català
### Verb

arroplegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplegaies
## Català
### Verb

arroplegaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# assolellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa/ balear /ə.so.ɫəˈʎa/, /ə.su.ɫəˈja/ Occidental: nord-occidental /a.so.ɫeˈʎa/ valencià /a.so.ɫeˈʎaɾ/, /a.so.ɫeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assolellà
   * Etimologia: Del prefix a- i solell, segle XVI.

### Verb

assolellar trans., pron. ‎(pronominal assolellar-se)
* Ficar alguna cosa en un lloc on li toquin els raigs del sol directament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assolello, assolella, assolellem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: asolear $^{(es)}$
* Francès: ensoleiller $^{(fr)}$
* Italià: soleggiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·le·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# assolellaia
## Català
### Verb

assolellaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellaien
## Català
### Verb

assolellaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellar-se
## Català
### Verb

assolellar-se
* Forma pronominal de assolellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assolellares
# assolellam
## Català
### Verb

assolellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assolellar.
# assolellaies
## Català
### Verb

assolellaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellara
## Català
### Verb

assolellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# atardecer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.taɾ.ðeˈθeɾ\
       Americà: alt \a.taɾ.ð(e)ˈseɾ\, baix \a.taɾ.ðeˈseɾ\
   * Rimes: -eɾ

### Nom

atardecer m. ‎(plural atardeceres)
* vesprada, capvespre

#### Compostos i expressions

* al atardecer, a l'hora baixa, cap al tard

### Verb

atardecer ‎(defectiu)
* vesprejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tar·de·cer (4)
* Anagrames: carretead, catedrare, decretara, redactare
# atardeceres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.taɾ.ðeˈθe.ɾes\, meridional \a.taɾ.ðeˈθe.ɾeh\
       Americà: alt \a.taɾ.ðeˈse.(ɾe)s\, baix \a.taɾ.ðeˈse.ɾeh\, austral \a.taɾ.ðeˈse.ɾes\
   * Rimes: -eɾes

### Nom

atardeceres m. pl.
* forma plural de atardecer

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tar·de·ce·res (5)
* Anagrames: desacertare, tercereadas
# atardesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tərˈde.səs/, occidental /a.taɾˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

atardesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atardar.
# assustàssem
## Català
### Verb

assustàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustéssim, assustéssem, assustàssim, assustàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tàs·sem (4)
# assustàsseu
## Català
### Verb

assustàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustéssiu, assustésseu, assustàssiu, assustàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tàs·seu (4)
# assustin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsus.tin/, occidental /aˈsus.tin/

### Verb

assustin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assustar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assusten
* [2] assusten

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tin (3)
* Anagrama: untassis
# assustàs
## Català
### Verb

assustàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assustessi, assustés, assustara
* [2] assustessi, assustés, assustara

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tàs (3)
# assustis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsus.tis/, occidental /aˈsus.tis/

### Verb

assustis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* assustes

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tis (3)
# assustàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈta.ɾəm/, occidental /a.susˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assustàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assustar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustéssim, assustéssem, assustàssim, assustàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tà·rem (4)
# assustà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈta/, occidental /a.susˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

assustà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tà (3)
# assustàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈta.ɾəw/, occidental /a.susˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assustàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assustar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustéssiu, assustésseu, assustàssiu, assustàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tà·reu (4)
# assusti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsus.ti/, occidental /aˈsus.ti/
   * Rimes: -usti

### Verb

assusti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assustar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assusto, assuste, assust
* [2] assuste
* [3] assuste
* [4] assuste

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ti (3)
* Anagrama: uïssats
# assusto
## Català
### Verb

assusto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assustar.

#### Variants

* assuste, assusti, assust

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·to (3)
# artificial respiration
## Anglès
### Nom

artificial respiration ‎(plural artificial respirations)
* respiració artificial

### Vegeu també

* artificial respiration. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# artificiales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ti.fiˈθja.les/, meridional /aɾ.ti.fiˈθja.leh/
       Americà: alt /aɾ.ti.fiˈsja.l(e)s/, baix /aɾ.ti.fiˈsja.leh/, austral /aɾ.ti.fiˈsja.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

artificiales inv. pl.
* forma plural de artificial
# artificially
## Anglès

   * Etimologia: De artificial i el sufix -ly.

### Adverbi

artificially ‎(comparatiu more artificially, superlatiu most artificially)
* artificialment
# artificial life
## Anglès
### Nom

artificial life ‎(incomptable)
* (videojocs) vida artificial

#### Sinònims

* a-life

### Vegeu també

* artificial life. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# artificial respirations
## Anglès
### Nom

artificial respirations
* forma plural de artificial respiration
# artificialmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.ti.fiˌθjalˈmen.te/
       Americà: alt /aɾ.ti.f(i)ˌsjalˈmen.te/, baix /aɾ.ti.fiˌsjalˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De artificial i el sufix -mente.

### Adverbi

artificialmente
* artificialment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·fi·cial·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /ar.ti.fi.t͡ʃalˈmen.te/
   * Etimologia: De artificiale i el sufix -mente.

### Adverbi

artificialmente
* artificialment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·fi·cial·mén·te (6)
# artificibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪˈfɪ.kɪ.bʊs/

### Nom

artificibus
* datiu plural de artifex
* ablatiu plural de artifex
# artificial languages
## Anglès
### Nom

artificial languages
* forma plural de artificial language
# artificialment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.fi.siˌaɫˈmen/ balear /əɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/, /ər.ti.fi.siˌaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /ar.ti.fi.siˌaɫˈmen/ valencià /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/, /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De artificial i el sufix -ment.

### Adverbi

artificialment
* D’una manera artificial.

#### Traduccions

* Anglès: artificially $^{(en)}$
* Castellà: artificialmente $^{(es)}$
* Francès: artificiellement $^{(fr)}$
* Gallec: artificialmente $^{(gl)}$
* Italià: artificialmente $^{(it)}$
* Portuguès: artificialmente $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·fi·ci·al·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aterpearekin
## Basc
### Nom

aterpearekin
* comitatiu definit singular de aterpe
# aterpe
## Basc
### Nom

aterpe inan.
* alberg

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aterpe
aterpea
aterpeak
Ergatiu
aterpek
aterpeak
aterpeek
Datiu
aterperi
aterpeari
aterpeei
Genitiu
aterperen
aterpearen
aterpeen
Comitatiu
aterperekin
aterpearekin
aterpeekin
Benefactiu
aterperentzat
aterpearentzat
aterpeentzat
Instrumental
aterpez
aterpeaz
aterpeez
Partitiu
aterperik
Prolatiu
aterpetzat
Causal
aterperengatik
aterpearengatik
aterpeengatik
Locatius
Inessiu
aterpetan
aterpean
aterpeetan
Ablatiu
aterpetatik
aterpetik
aterpeetatik
Al·latiu
aterpetara
aterpera
aterpeetara
Terminatiu
aterpetaraino
aterperaino
aterpeetaraino
Al·l. direcional
aterpetarantz
aterperantz
aterpeetarantz
Gen. locatiu
aterpetako
aterpeko
aterpeetako :
# aterpea
## Basc
### Nom

aterpea
* absolutiu definit singular de aterpe
# aterpeak
## Basc
### Nom

aterpeak
* absolutiu definit plural de aterpe
* ergatiu definit singular de aterpe
# aterpean
## Basc
### Nom

aterpean
* inessiu definit singular de aterpe
# aterpearengatik
## Basc
### Nom

aterpearengatik
* causal definit singular de aterpe
# aterpearentzat
## Basc
### Nom

aterpearentzat
* benefactiu definit singular de aterpe
# atermèn
## Català
### Verb

atermèn
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·mèn (3)
* Anagrames: enartem, remenat, temeran, termena, termenà
# aterpearen
## Basc
### Nom

aterpearen
* genitiu definit singular de aterpe
# atermení
## Català
### Verb

atermení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·ní (4)
* Anagrames: entràiem, rentàiem, trenàiem
# aulkitatik
## Basc
### Nom

aulkitatik
* ablatiu indefinit de aulki
# aulx
## Francès

   * Pronúncia: /o/

### Nom

aulx m. pl.
* forma plural de ail ‎(«alls»)

## Francès mitjà

   * Pronúncia:

### Nom

aulx m. pl.
* forma plural de ail ‎(«alls»)
    "Les aulx se sèment durant tout tout l'hyver, n'estant la terre ne gelée ne trop humide [...]"

### Vegeu també

* ↑ de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 748. ISBN 978-2-7427-0952-5.
# aulæ
## Anglès
### Nom

aulæ
* forma plural de aula
# aumbries
## Anglès
### Nom

aumbries
* forma plural de aumbry
# aumbry
## Anglès
### Nom

aumbry ‎(plural aumbries)
* (escultura) sagrari

#### Sinònims

* ambry

### Vegeu també

* aumbry. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aumentativa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \au.men.taˈti.βa\, meridional \au.meŋ.taˈti.βa\
       Americà: alt /au.men.t(a)ˈti.ba/, baix \au.meŋ.taˈti.βa\, austral \au.men.taˈti.βa\
   * Rimes: -iba

### Adjectiu

aumentativa f. ‎(plural aumentativas)
* forma femenina de aumentativo

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·men·ta·ti·va (5)
# aulkitzat
## Basc
### Nom

aulkitzat
* prolatiu indefinit de aulki
# aulkitik
## Basc
### Nom

aulkitik
* ablatiu definit singular de aulki
# aulkiz
## Basc
### Nom

aulkiz
* instrumental indefinit de aulki
# aumentativas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \au.men.taˈti.βas\, meridional \au.meŋ.taˈti.βah\
       Americà: alt /au.men.t(a)ˈti.bas/, baix \au.meŋ.taˈti.βah\, austral \au.men.taˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

aumentativas f. pl.
* forma plural de aumentativa

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·men·ta·ti·vas (5)
# associàssiu
## Català
### Verb

associàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associé
## Francès
### Nom

associé m. ‎(plural associés, femení associée)
* associat
# associée
## Francès

   * Pronúncia: /a.sɔˈsje/

### Nom

associée f. ‎(plural associées)
* forma femenina de associé
# associàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈa.βəw/ balear /ə.so.siˈa.vəw/, /ə.su.siˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.so.siˈa.βew/ valencià /a.so.siˈa.vew/, /a.so.siˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

associàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# associàssim
## Català
### Verb

associàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# associées
## Francès

   * Pronúncia: /a.sɔˈsje/

### Nom

associées f. pl.
* forma plural de associée
# associés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈes/ balear /ə.so.siˈes/, /ə.su.siˈes/ Occidental: /a.so.siˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

associés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.

## Francès

   * Pronúncia: /a.sɔˈsje/

### Nom

associés m. pl.
* forma plural de associé
# associéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈe.səm/ balear /ə.so.siˈe.səm/, /ə.su.siˈe.səm/ Occidental: /a.so.siˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

associéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb associar.
# atemoritzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za.ɾəm/ balear /ə.tə.mo.ɾiˈd͡za.ɾəm/, /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.te.mo.ɾiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.te.mo.ɾiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atemoritzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atemoritzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* [2] atemoritzéssim, atemoritzéssem, atemoritzàssim, atemoritzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zà·rem (6)
# atemoritzàs
## Català
### Verb

atemoritzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* [1] atemoritzés, atemoritzara
* [2] atemoritzés, atemoritzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zàs (5)
* Anagrames: aromatitzes, aromatitzés, atomitzares
# atemoritzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.d͡zis/ balear /ə.tə.moˈɾi.d͡zis/, /ə.tə.muˈɾi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /a.te.moˈɾi.d͡zis/, valencià /a.te.moˈɾi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

atemoritzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* atemoritzes

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zis (5)
* Anagrama: isomeritzat
# atemoritzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za/ balear /ə.tə.mo.ɾiˈd͡za/, /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.te.mo.ɾiˈd͡za/, valencià /a.te.mo.ɾiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

atemoritzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atemoritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zà (5)
* Anagrames: aromatitze, atomitzaré
# atemoritzo
## Català
### Verb

atemoritzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atemoritzar.

#### Variants

* atemoritze, atemoritz

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zo (5)
# atemoritzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za.ɾəw/ balear /ə.tə.mo.ɾiˈd͡za.ɾəw/, /ə.tə.mu.ɾiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.te.mo.ɾiˈd͡za.ɾew/, valencià /a.te.mo.ɾiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atemoritzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atemoritzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* [2] atemoritzéssiu, atemoritzésseu, atemoritzàssiu, atemoritzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zà·reu (6)
# atemoritzàssim
## Català
### Verb

atemoritzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* atemoritzéssim, atemoritzéssem, atemoritzàssem, atemoritzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zàs·sim (6)
* Anagrama: aromatitzéssim
# atemoritzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.d͡zin/ balear /ə.tə.moˈɾi.d͡zin/, /ə.tə.muˈɾi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /a.te.moˈɾi.d͡zin/, valencià /a.te.moˈɾi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

atemoritzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atemoritzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* [1] atemoritzen
* [2] atemoritzen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zin (5)
# atemoritzàssem
## Català
### Verb

atemoritzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* atemoritzéssim, atemoritzéssem, atemoritzàssim, atemoritzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zàs·sem (6)
* Anagrama: aromatitzéssem
# atemoritzàsseu
## Català
### Verb

atemoritzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemoritzar.

#### Variants

* atemoritzéssiu, atemoritzésseu, atemoritzàssiu, atemoritzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rit·zàs·seu (6)
* Anagrama: aromatitzésseu
# atrossàssiu
## Català
### Verb

atrossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrossar.
# atrossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈse.səw/ balear /ə.tɾoˈse.səw/, /ə.tɾuˈse.səw/ Occidental: /a.tɾoˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atrossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrossar.
# atrossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈses/ balear /ə.tɾoˈses/, /ə.tɾuˈses/ Occidental: /a.tɾoˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

atrossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tros·sés (3)
* Anagrames: estossar, rotasses, tossares
# attonsum
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔn.sʊm/

### Verb

attōnsum
* supí acusatiu de attondeō
# attonitos
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.toːs/

### Adjectiu

attonitōs
* acusatiu masculí plural de attonitus
# attonui
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nʊ.iː/

### Verb

attonuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de attonō
# attore
## Italià

   * Pronúncia: /atˈtoː.re/

### Nom

attore m. ‎(plural attori, femení attrice)
* actor

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·tó·re (3)
# attonito
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.toː/

### Adjectiu

attonitō
* datiu masculí singular de attonitus
* datiu neutre singular de attonitus
* ablatiu masculí singular de attonitus
* ablatiu neutre singular de attonitus
# attonitum
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tʊm/

### Adjectiu

attonitum
* nominatiu neutre singular de attonitus
* vocatiu neutre singular de attonitus
* acusatiu masculí singular de attonitus
* acusatiu neutre singular de attonitus

### Verb

attonitum
* supí acusatiu de attonō
# attonitus
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tʊs/
   * Etimologia: De attonō.

#### Variants

* adtonitus

### Adjectiu

attonitus m., attonita f., attonitum n.
* colpit per un llamp
* atònit
* babau

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | attonitus | attonita | attonitum | attonitī | attonitae | attonita |
| Vocatiu | attonite | attonita | attonitum | attonitī | attonitae | attonita |
| Acusatiu | attonitum | attonitam | attonitum | attonitōs | attonitās | attonita |
| Genitiu | attonitī | attonitae | attonitī | attonitōrum | attonitārum | attonitōrum |
| Datiu | attonitō | attonitae | attonitō | attonitīs | attonitīs | attonitīs |
| Ablatiu | attonitō | attonitā | attonitō | attonitīs | attonitīs | attonitīs |

#### Descendents

* Català: atònit
* Castellà: atónito, tonto
* Italià: tonto
* Portuguès: tonto
# attono
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈat.tɔ.noː/
   * Etimologia: De ad i tono

### Verb

attonō ‎(1a present$^?$), attonās ‎(2a present), attonāre ‎(infinitiu), attonuī ‎(perfet), attonitum ‎(supí)
* ésser colpit per un llamp
* estabornir

#### Variants

* adtonō
# attonitis
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tiːs/

### Adjectiu

attonitīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de attonitus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de attonitus
# attonitorum
## Llatí

   * Pronúncia: /at.tɔ.nɪˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

attonitōrum
* genitiu masculí plural de attonitus
* genitiu neutre plural de attonitus
# assotàssets
## Català antic
### Verb

assotàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* assotàsseu, assotàrets, assotàreu
# assotàs
## Català
### Verb

assotàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de assotar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de assotar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* [1] assotàrets, assotàreu
* [2] assotara
* [3] assotara
# assotàssem
## Català
### Verb

assotàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* assotàrem
# assotàsseu
## Català
### Verb

assotàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* assotàssets, assotàrets, assotàreu