OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enguerxinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈne.səw/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enguerxinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.

#### Variants

* enguerxinéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nés·seu (5)
# enguerxino
## Català
### Verb

enguerxino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·no (4)
# enguerxint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡərˈʃin/ balear /əŋ.ɡəɾˈʃint/, /əŋ.ɡərˈʃin/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡerˈt͡ʃin/ valencià /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃint/, /eŋ.ɡeɾˈt͡ʃin/
   * Rimes: -int

### Verb

enguerxint
* Gerundi del verb enguerxir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xint (3)
# enguerxinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈna.ɾəm/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enguerxinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nà·rem (5)
# enguerxinàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʃiˈna.βəm/, balear /əŋ.ɡəɾ.ʃiˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡer.t͡ʃiˈna.βem/ valencià /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.vem/, /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enguerxinàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nà·vem (5)
# enguerxinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈna/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

enguerxinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nà (4)
# enguerxinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈna.ɾəw/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enguerxinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nà·reu (5)
# enguerxinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈnes/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

enguerxinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nés (4)
# enguerxinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡər.ʃiˈne.səm/, occidental /eŋ.ɡeɾ.t͡ʃiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enguerxinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enguerxinar-se.

#### Variants

* enguerxinéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·guer·xi·nés·sem (5)
# endolcisc
## Català
### Verb

endolcisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endolcir.

#### Variants

* endolceix, endolceixo, endolcesc, endolceixi, endolcixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cisc (3)
# endolcisca
## Català
### Verb

endolcisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endolcir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endolcir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolceixi, endolcesqui, endolcixa, endolcesca
* [2] endolceixi, endolcesqui, endolcixa, endolcixo, endolcesca
* [3] endolceixi, endolcesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·ca (4)
# endolcisquem
## Català
### Verb

endolcisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolcim, endolciguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·quem (4)
# endolcisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duɫˈsi.səs/ balear /ən.doɫˈsi.səs/, /ən.duɫˈsi.səs/ Occidental: /en.doɫˈsi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

endolcisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolciguesses, endolcigueres, endolcissis, endolcires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·ses (4)
# endolcissi
## Català
### Verb

endolcissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolcigués, endolciguera, endolcís, endolcira
* [2] endolcigués, endolciguera, endolcís, endolcira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·si (4)
# endolciríveu
## Català
### Verb

endolciríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de endolcir.

#### Variants

* endolciríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·rí·veu (5)
# endolcisquen
## Català
### Verb

endolcisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endolcir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolceixin, endolcesquin, endolcixen, endolcesquen
* [2] endolceixin, endolcesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·quen (4)
* Anagrama: endolcesquin
# endolcisques
## Català
### Verb

endolcisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolceixis, endolcesquis, endolcixes, endolcixos, endolcesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·ques (4)
* Anagrama: endolcesquis
# endolcisqueu
## Català
### Verb

endolcisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolciu, endolcigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·queu (4)
# endolcissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duɫˈsi.sən/ balear /ən.doɫˈsi.sən/, /ən.duɫˈsi.sən/ Occidental: /en.doɫˈsi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

endolcissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolciguessen, endolcigueren, endolcissin, endolciren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cis·sen (4)
# emmusteiguesses
## Català
### Verb

emmusteiguesses
* (col·loquial central, balear, septentrional) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteïssis, emmusteïsses
# emmusteigué
## Català
### Verb

emmusteigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emmusteir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emmusteir.

#### Variants

* [1] emmusteí
* [2] emmusteí
# emmusteigués
## Català
### Verb

emmusteigués
* (col·loquial central, balear, septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.
* (col·loquial central, balear, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* [1] emmusteïssi, emmusteís
* [2] emmusteís
# emmusteiguéssem
## Català
### Verb

emmusteiguéssem
* (col·loquial central, balear, septentrional) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteíssim, emmusteíssem
# emmusteiguésseu
## Català
### Verb

emmusteiguésseu
* (col·loquial central, balear, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteíssiu, emmusteísseu
# emmusteigueres
## Català
### Verb

emmusteigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emmusteir.

#### Variants

* emmusteïres
# emmusteiguessen
## Català
### Verb

emmusteiguessen
* (col·loquial central, balear, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteïssin, emmusteïssen
# emmusteiguérem
## Català
### Verb

emmusteiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emmusteir.

#### Variants

* emmusteírem
# emmusteiguéreu
## Català
### Verb

emmusteiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emmusteir.

#### Variants

* emmusteíreu
# empudeirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.ðə.iˈɾi.ən/, occidental /em.pu.ðe.iˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empudeirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empudeir.
# empudeiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.ðə.iˈɾan/, occidental /em.pu.ðe.iˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

empudeiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de empudeir.
# empudeireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.ðəjˈɾɛw/ balear /əm.pu.ðəjˈɾəw/, /əm.pu.ðəjˈɾɛw/ Occidental: /em.pu.ðejˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empudeireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de empudeir.
# empudeiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.ðə.iˈɾi.ə/, occidental /em.pu.ðe.iˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empudeiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empudeir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empudeir.
# empudeiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.ðə.iˈɾi.əs/, occidental /em.pu.ðe.iˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empudeiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empudeir.
# empudeir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pu.ðəˈi/ Occidental: nord-occidental /em.pu.ðeˈi/ valencià /em.pu.ðeˈiɾ/, /em.pu.ðeˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: empudeí
   * Etimologia: Del prefix em- i pudir, segle XIV.

### Verb

empudeir trans.
* Forma alternativa de empudegar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empudeeixo, empudeeix, empudeïm

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pu·de·ir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensomniaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾi.əs/ balear /ən.som.ni.əˈɾi.əs/, /ən.sum.ni.əˈɾi.əs/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ensomniaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensomniar.
# ensomniariven
## Català
### Verb

ensomniariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensomniar.
# ensomniarives
## Català
### Verb

ensomniarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ensomniar.
# ensomniaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾe/ balear /ən.som.ni.əˈɾe/, /ən.sum.ni.əˈɾe/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ensomniaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ensomniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·a·ré (5)
* Anagrames: ensomiaren, nomenaries, reanomenis
# ensomniaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾi.əw/ balear /ən.som.ni.əˈɾi.əw/, /ən.sum.ni.əˈɾi.əw/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ensomniaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ensomniar.
# ensomniariva
## Català
### Verb

ensomniariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ensomniar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ensomniar.
# ensomniarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾa/ balear /ən.som.ni.əˈɾa/, /ən.sum.ni.əˈɾa/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensomniarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ensomniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·a·rà (5)
* Anagrama: ensomiaran
# ensomniaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sum.ni.əˈɾas/ balear /ən.som.ni.əˈɾas/, /ən.sum.ni.əˈɾas/ Occidental: /en.som.ni.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ensomniaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensomniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·som·ni·a·ràs (5)
* Anagrama: enraonàssim
# enrondo
## Català
### Verb

enrondo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrondar.

#### Variants

* enrondi
# enrondàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈda.ɾəm/ balear /ən.ronˈda.ɾəm/, /ən.runˈda.ɾəm/ Occidental: /en.ronˈda.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enrondàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enrondar.
# enrondàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈda.ɾəw/ balear /ən.ronˈda.ɾəw/, /ən.runˈda.ɾəw/ Occidental: /en.ronˈda.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enrondàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrondar.
# enrondà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈda/ balear /ən.ronˈda/, /ən.runˈda/ Occidental: /en.ronˈda/
   * Rimes: -a

### Verb

enrondà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ron·dà (3)
* Anagrames: adornen, donaren, ondaren
# enrondés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈdes/ balear /ən.ronˈdes/, /ən.runˈdes/ Occidental: /en.ronˈdes/
   * Rimes: -es

### Verb

enrondés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* [1] enrondessi, enrondessa
# enrondàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈda.βəw/ balear /ən.ronˈda.vəw/, /ən.runˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.ronˈda.βew/ valencià /en.ronˈda.vew/, /en.ronˈda.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enrondàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enrondar.

#### Variants

* enrondavo
# enrondin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈron.din/, occidental /enˈron.din/
   * Rimes: -ondin

### Verb

enrondin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrondar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrondar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rondinen
# enrondis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈron.dis/, occidental /enˈron.dis/
   * Rimes: -ondis

### Verb

enrondis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrondar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rondines, rondinés
# endossareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾɛw/ balear /ən.do.səˈɾəw/, /ən.du.səˈɾɛw/ Occidental: /en.do.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

endossareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·reu (4)
* Anagrames: adornésseu, ordenàsseu
# endossaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾi.ə/ balear /ən.do.səˈɾi.ə/, /ən.du.səˈɾi.ə/ Occidental: /en.do.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

endossaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de endossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de endossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: adossarien
# endossaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾe/ balear /ən.do.səˈɾe/, /ən.du.səˈɾe/ Occidental: /en.do.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

endossaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·ré (4)
* Anagrames: adoressen, enrosades, ordenessa, senadores
# endossaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾi.əw/ balear /ən.do.səˈɾi.əw/, /ən.du.səˈɾi.əw/ Occidental: /en.do.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

endossaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de endossar.
# endossares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsa.ɾəs/ balear /ən.doˈsa.ɾəs/, /ən.duˈsa.ɾəs/ Occidental: /en.doˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

endossares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de endossar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endossessis, endossesses, endossassis, endossasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·res (4)
* Anagrames: adornesses, ordenasses, ressonades
# endossarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾi.ən/ balear /ən.do.səˈɾi.ən/, /ən.du.səˈɾi.ən/ Occidental: /en.do.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

endossarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de endossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dos·sa·ri·en (5)
* Anagrama: desnonaries
# endossaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾi.əs/ balear /ən.do.səˈɾi.əs/, /ən.du.səˈɾi.əs/ Occidental: /en.do.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

endossaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de endossar.
# endossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾa/ balear /ən.do.səˈɾa/, /ən.du.səˈɾa/ Occidental: /en.do.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

endossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Anagrames: adorassen, adornessa, adossaren, ressonada
# endossaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.səˈɾas/ balear /ən.do.səˈɾas/, /ən.du.səˈɾas/ Occidental: /en.do.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

endossaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de endossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: adornasses
# enarbressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈbɾe.sən/, occidental /e.naɾˈbɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enarbressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enarbrar.
# enarbreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbɾɛw/ balear /ə.nəɾˈbɾəw/, /ə.nərˈbɾɛw/ Occidental: /e.naɾˈbɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enarbreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enarbrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enarbrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enarbrar.
# enarbresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈbɾe.səs/, occidental /e.naɾˈbɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enarbresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enarbrar.
# enarbren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnar.bɾən/, occidental /eˈnaɾ.bɾen/

### Verb

enarbren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enarbrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enarbrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enarbrar.
# entenebressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.sin/, occidental /en.te.neˈbɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

entenebressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebressen, entenebrassen, entenebraren

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebrissen
# entenebressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.sis/, occidental /en.te.neˈbɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

entenebressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebresses, entenebrasses, entenebrares

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebrisses
# entenebresqui
## Català
### Verb

entenebresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entenebrir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entenebrir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entenebrir.

#### Variants

* [1] entenebreixi, entenebrisca
* [2] entenebreixi, entenebrisca
* [3] entenebreixi, entenebrisca
# entenebresquin
## Català
### Verb

entenebresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entenebrir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entenebrir.

#### Variants

* [1] entenebreixin, entenebrisquen
* [2] entenebreixin, entenebrisquen

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebrisquen
# entenebresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.səs/, occidental /en.te.neˈbɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entenebresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebressis, entenebrasses, entenebrares
# entenebres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈne.βɾəs/, occidental /en.teˈne.bɾes/
   * Rimes: -ebɾes

### Verb

entenebres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entenebrar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* [2] entenebris
# entenebreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.nəˈβɾɛw/ balear /ən.tə.nəˈbɾəw/, /ən.tə.nəˈbɾɛw/ Occidental: /en.te.neˈbɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entenebreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entenebrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entenebrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entenebrar.
# entenebressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.sən/, occidental /en.te.neˈbɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entenebressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebressin, entenebrassen, entenebraren
# entenebresc
## Català
### Verb

entenebresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entenebrir.

#### Variants

* entenebreixo, entenebreixi, entenebrisc, entenebrixo
# entenebresquis
## Català
### Verb

entenebresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entenebrir.

#### Variants

* entenebreixis, entenebrisques

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebrisques
# ensayos de castigo
## Castellà
### Nom

ensayos de castigo m. pl.
* forma plural de ensayo de castigo
# ensaïmada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.iˈma.ðə/, occidental /en.sa.iˈma.ða/
       Informal: nord-occidental /an.sa.iˈma.ða/
   * Rimes: -ada
   * Parònim: ensiamada
   * Etimologia: Del prefix en-, saïm i el sufix -ada.

### Nom

ensaïmada f. ‎(plural ensaïmades)
* (aliments) Cordó de pasta en espiral feta amb flor de farina, llevat, aigua, ou, sucre i llard. Un cop cuita, s'afegeix sucre en pols.

#### Traduccions

* Castellà: ensaimada $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sa·ï·ma·da (5)
* Anagrama: amainades

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enseignante
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.sɛˈɲɑ̃t/

### Nom

enseignante f. ‎(plural enseignantes)
* forma femenina de enseignant
# ensayos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈsa.ʝos/, meridional \eŋˈsa.ʝoh\
       Americà: alt /enˈsa.ʝ(o)s/, baix \eŋˈsa.ʝoh\, austral \enˈsa.ʒos\
   * Rimes: -aʝos

### Nom

ensayos m. pl.
* forma plural de ensayo
# ense
## Català

   * Pronúncia: (àton) oriental /ən.zə/
   * Parònim: enze
   * Etimologia: De ens amb una e de suport, segle XIX.

### Pronom

ense
* (col·loquial, oriental) Forma alternativa de ens.
    «Ense semblarà un monjo.» (Jacint Verdaguer i Santaló, Excursions, Barcelona, 1904)
    «Aquells hovàs ens-e donaven pas una nit tranquila.» (Jaume Massó i Torrents, Croquis Pirenencs, "L'Avenç", Barcelona, 1896)

#### Relacionats

* use, else

#### Notes

Aquesta forma sorgeix del pronom ens, que se serveix d'una e de reforç davant de verbs començats pel so /s/ en el bloc oriental per a evitar el seu contacte (així com en el dit bloc s'estimen més se sent que es sent). Com que és exclusivament d'ús oral, en els mitjans escrits difereix la seva grafia: ense, ens e, ens-e...

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·se (2)
* Anagrama: enes

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Optimot
# enseguir-se
## Català
### Verb

enseguir-se
* Forma pronominal de enseguir.

### Miscel·lània

* Anagrama: resseguien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot