OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# displicent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.pɫiˈsen/ balear /dis.pɫiˈsent/, /dis.pɫiˈsen/ Occidental: nord-occidental /dis.pɫiˈsen/ valencià /dis.pɫiˈsent/, /dis.pɫiˈsen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí displicente(m), acusatiu de displicēns ‎(«desplaent»), participi present de displiceō ‎(«desplaure»), segle XIX.

### Adjectiu

displicent inv. ‎(plural displicents)
* Sense gust ni il·lusió en fer les coses o en interessar-se pel seu entorn.

#### Sinònims

* apàtic, indiferent, desganat, indolent, desmenjat, desapassionat

#### Antònims

* apassionat, interessat

#### Traduccions

* Castellà: displicente $^{(es)}$
* Esperanto: malplaĉa $^{(eo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pli·cent (3)
# displicentes
## Castellà
### Adjectiu

displicentes f. pl.
* forma plural de displicente
# displicente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.pliˈθen.te/, meridional \dih.pliˈθeŋ.te\
       Americà: alt /dis.pl(i)ˈsen.te/, baix \dih.pliˈseŋ.te\, austral /dih.pliˈsen.te/
   * Rimes: -ente

### Adjectiu

displicente inv. ‎(plural displicentes)
* displicent

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pli·cen·te (4)
# displicentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.pɫiˌsemˈmen/ balear /dis.pɫiˌsemˈment/, /dis.pɫiˌsemˈmen/ Occidental: nord-occidental /dis.pɫiˌsemˈmen/ valencià /dis.pɫiˌsemˈment/, /dis.pɫiˌsemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De displicent i el sufix -ment.

### Adverbi

displicentment
* D'una manera displicent, amb displicència.

#### Traduccions

* Anglès: unenthusiastically $^{(en)}$
* Italià: sgradevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pli·cent·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dispon
## Català

   * Pronúncia: /disˈpɔn/
   * Rimes: -ɔn

### Verb

dispon
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dispondre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dispondre.
# dispondran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.punˈdɾan/ balear /dis.ponˈdɾan/, /dis.punˈdɾan/ Occidental: /dis.ponˈdɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dispondran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dispondre.
# displeasantly
## Anglès

   * Etimologia: De displeasant i el sufix -ly.

### Adverbi

displeasantly ‎(comparatiu more displeasantly, superlatiu most displeasantly)
* desplaentment
# disponc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /disˈpɔŋ/, balear /disˈpɔŋk/ Occidental: nord-occidental /disˈpɔŋ/ valencià /disˈpɔŋk/, /disˈpɔŋ/
   * Rimes: -ɔŋk

### Verb

disponc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dispondre.
# destorbareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tur.bəˈɾɛw/ balear /dəs.toɾ.bəˈɾəw/, /dəs.tur.bəˈɾɛw/ Occidental: /des.toɾ.baˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destorbareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de destorbar.
# destorbaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tur.bəˈɾi.ə/ balear /dəs.toɾ.bəˈɾi.ə/, /dəs.tur.bəˈɾi.ə/ Occidental: /des.toɾ.baˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

destorbaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de destorbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destorbar.
# destorbaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tur.bəˈɾan/ balear /dəs.toɾ.bəˈɾan/, /dəs.tur.bəˈɾan/ Occidental: /des.toɾ.baˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

destorbaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destorbar.
# destorbarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tur.bəˈɾi.ən/ balear /dəs.toɾ.bəˈɾi.ən/, /dəs.tur.bəˈɾi.ən/ Occidental: /des.toɾ.baˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

destorbarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destorbar.
# destorbaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.turˈba.ɾən/ balear /dəs.toɾˈba.ɾən/, /dəs.turˈba.ɾən/ Occidental: /des.toɾˈba.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

destorbaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destorbar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destorbar.
# destorbariva
## Català
### Verb

destorbariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de destorbar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destorbar.
# destorbariven
## Català
### Verb

destorbariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destorbar.
# desveo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.u/ Occidental: nord-occidental /dezˈβe.o/ valencià /dezˈve.o/, /dezˈβe.o/
   * Rimes: -ɛo

### Verb

desveo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvear.
# desveres
## Català
### Verb

desveres
* (literari, valencià) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desveure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* [1] desveieres
* [2] desveiessis, desveiesses, desvessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·res (3)
# desvergen
## Català
### Verb

desvergen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·gen (3)
# desvelí
## Català
### Verb

desvelí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desvelar.
# desventuradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bən.tuˌɾa.ðəˈmen/ balear /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈment/, /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ valencià /dez.ven.tuˌɾa.ðaˈment/, /dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desventurat i el sufix -ment.

### Adverbi

desventuradament
* D'una manera desventurada, amb desventura.

#### Sinònims

* desgraciadament
* dissortadament
* malauradament

#### Traduccions

* Anglès: unfortunately $^{(en)}$
* Castellà: desdichadamente $^{(es)}$, desventuradamente $^{(es)}$
* Francès: malheureusement $^{(fr)}$
* Italià: sventuratamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ven·tu·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desventuradamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen.te\, meridional \deh.βeŋ.tuˌɾa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt \dez.βen.tuˌɾa.daˈmen.t(e)\, baix \deh.βeŋ.tuˌɾa.ðaˈmen.te\, austral \deh.βen.tuˌɾa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desventurado i el sufix -mente.

### Adverbi

desventuradamente
* desventuradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ven·tu·ra·da·men·te (7)
# desvera
## Català
### Verb

desvera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* [1] desveiés, desvés
* [2] desveiés, desvés

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·ra (3)
* Anagrames: adveres, adverés, desvear, vedares, verades
# desveren
## Català
### Verb

desveren
* (literari, valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desveure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* [1] desveieren
* [2] desveiessin, desveiessen, desvessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·ren (3)
* Anagrama: Vernedes
# desvergem
## Català
### Verb

desvergem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desverjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desverjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ver·gem (3)
# duaner
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.əˈne/ Occidental: nord-occidental /du.aˈne/, valencià /du.aˈneɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De duana i el sufix -er.

### Adjectiu

duaner m. ‎(femení duanera, plural masculí duaners, plural femení duaneres)
* Relatiu a les duanes.
    La possibilitat d'arribar a construir una unió duanera a tota Europa occidental era, almenys aparentment, el nou objectiu.

#### Traduccions

* Anglès: customs $^{(en)}$
* Castellà: aduanero $^{(es)}$
* Francès: douanier $^{(fr)}$
* Italià: doganale $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·a·ner (3)
* Heterograma de 6 lletres (adenru)
* Anagrames: Andreu, deuran, drenau, endurà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Esther Barbé, La comunitat europea i la nova europa: convocatòria d'Ajuts a la Recerca "L'Europa dels 90", 1992
# duas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdʊ.aːs/

### Adjectiu

duās
* acusatiu femení plural de duo
# dubbelbandzandhoen
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Compost de dubbel ‎(«doble»), band ‎(«banda, barra») i zandhoen ‎(«ganga»), denominació que imita el nom científic d'aquest ocell, tot com en anglès double-banded sandgrouse, en suec tvåbandad flyghöna o en portuguès cortiçol-de-duas-golas.

### Nom

dubbelbandzandhoen m. ‎(plural dubbelbandzandhoenderen / dubbelbandzandhoenders)
* (ornitologia) ganga de dues bandes (Pterocles bicinctus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dual photon absorptiometry
## Anglès
### Nom

dual photon absorptiometry ‎(plural dual photon absorptiometries)
* (medicina) absorciometria de fotons dual

### Vegeu també

* dual photon absorptiometry. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# duaners
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /du.əˈnes/ Occidental: nord-occidental /du.aˈnes/, valencià /du.aˈneɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Adjectiu

duaners m. pl.
* Forma plural de duaner.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·a·ners (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenrsu)
* Anagrames: desnuar, enduràs, ruandès, ruandés, runades
# duarum
## Llatí

   * Pronúncia: /dʊˈaː.rʊm/

### Adjectiu

duārum
* genitiu femení plural de duo
# duana
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈa.nə/, occidental /duˈa.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: De l'àrab دِيوَان ‎(dīwân), del persa دیوان ‎(dīwān), segle XIV.

### Nom

duana f. ‎(plural duanes)
* Administració que controla l’entrada i sortida de mercaderies d’un territori.

#### Traduccions

* Albanès: doganë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Zoll $^{(de)}$ m.
* Anglès: customs $^{(en)}$
* Castellà: aduana $^{(es)}$ f.
* Danès: told $^{(da)}$ c.
* Francès: douane $^{(fr)}$ f.
* Gallec: arancel $^{(gl)}$ m.
* Hongarès: vám $^{(hu)}$
* Irlandès: custam $^{(ga)}$ m.
* Japonès: 関税 $^{(ja)}$
* Maltès: dwana $^{(mt)}$ f.
* Neerlandès: douanerechten $^{(nl)}$ n. pl.
* Romanès: vamă $^{(ro)}$ f.
* Suec: tull $^{(sv)}$ c.
* Xinès: 關稅 $^{(zh)}$ ‎(关税, guānshuì)

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·a·na (3)
* Anagrames: aduna, adunà, nuada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# desvela
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.ɫə/, balear /dəzˈvɛ.ɫə/ Occidental: /dezˈβɛ.la/, /dezˈvɛ.la/
   * Rimes: -ɛla

### Verb

desvela
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desvelar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desvelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·la (3)
* Anagrama: velades
# desvelara
## Català
### Verb

desvelara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvelar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvelar.
# desvelar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈɫa/, balear /dəz.vəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈɫa/ valencià /dez.veˈɫaɾ/, /dez.βeˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desvelà
   * Etimologia: Del prefix des- i velar ‎(«llevar el vel»), segle XX

### Verb

desvelar trans.
* Revelar, fer conèixer allò que estava amagat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desvelo, desvela, desvelem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Traduccions

* Anglès: unveil $^{(en)}$
* Castellà: desvelar $^{(es)}$
* Francès: dévoiler $^{(fr)}$
* Italià: svelare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·lar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βeˈlaɾ\, meridional \deh.βeˈlaɾ\
       Americà: alt \dez.βeˈlaɾ\, baix \deh.βeˈlaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

desvelar trans., pron. ‎(pronominal desvelarse, present desvelo, passat desvelé, futur desvelaré)
* desvetllar
* desvelar, revelar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·lar (3)
# desvelaren
## Català
### Verb

desvelaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desvelar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·la·ren (4)
* Anagrama: desenvelar
# desvelam
## Català
### Verb

desvelam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desvelar.
# desvelaran
## Català
### Verb

desvelaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desvelar.
# doblegaies
## Català
### Verb

doblegaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de doblegar.
# doblegam
## Català
### Verb

doblegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de doblegar.
# doblegaia
## Català
### Verb

doblegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de doblegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de doblegar.
# doblec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dubˈbɫɛk/, /duˈβɫɛk/ balear /dobˈbɫək/, /dubˈbɫɛk/ Occidental: nord-occidental /dobˈbɫek/, /doˈβɫek/ valencià /doˈbɫek/
   * Rimes: -ɛk

### Nom

doblec m. ‎(plural doblecs)
* (billar) Jugada consistent a fer descriure a la bola diverses vegades una trajectòria perpendicular a les bandes que toca.

#### Traduccions

* Castellà: doblete $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·blec (2)
* Heterograma de 6 lletres (bcdelo)

### Vegeu també

* doblec. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# dobleg
## Català
### Verb

dobleg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de doblegar.
# doblegaien
## Català
### Verb

doblegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de doblegar.
# doblega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dubˈbɫɛ.ɣə/, /duˈβɫɛ.ɣə/ balear /dobˈbɫə.ɣə/, /dubˈbɫɛ.ɣə/ Occidental: nord-occidental /dobˈbɫe.ɣa/, /doˈβɫe.ɣa/ valencià /doˈbɫe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

doblega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de doblegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb doblegar.
# discípulas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈθi.pu.las/, meridional /dihˈθi.pu.lah/
       Americà: alt /disˈsi.pu.l(a)s/, baix /dihˈsi.pu.lah/, austral /dihˈsi.pu.las/
   * Rimes: -ipulas

### Nom

discípulas f. pl.
* forma plural de discípula
# discutíssim
## Català

   * Pronúncia: /dis.kuˈti.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

discutíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discutir.

#### Variants

* discutiguéssem, discutiguérem, discutíssem, discutírem
# discutíssiu
## Català

   * Pronúncia: /dis.kuˈti.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

discutíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discutir.

#### Variants

* discutiguésseu, discutiguéreu, discutísseu, discutíreu
# discutíveu
## Català
### Verb

discutíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de discutir.

#### Variants

* discutiguéveu, discutíeu
# discòrdia
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈkɔr.di.ə/, occidental /disˈkɔɾ.ði.a/
   * Etimologia: Del llatí discordia, segle XIII, format per dis- ‎(«separació») i cor ‎(«cor»).

### Nom

discòrdia f. ‎(plural discòrdies)
* Relació d'oposició, hostilitat o manca d'harmonia entre persones, actituds o idees.

#### Antònims

* concòrdia

#### Traduccions

* Alemany: Uneinigkeit $^{(de)}$ f.
* Anglès: discord $^{(en)}$
* Búlgar: несъгласие $^{(bg)}$ n. ‎(nessaglassie)
* Castellà: discordia $^{(es)}$ f.
* Coreà: 불협화음 $^{(ko)}$ ‎(bulhyeophwa-eum)
* Esperanto: malakordo $^{(eo)}$
* Finès: epäsopu $^{(fi)}$
* Francès: discorde $^{(fr)}$ f.
* Friülà: disconcuardie $^{(fur)}$ f.
* Gallec: discordia $^{(gl)}$ f.
* Irlandès: imreas $^{(ga)}$ m.
* Italià: discordia $^{(it)}$ f.
* Japonès: 不調和 $^{(ja)}$
* Llatí: dissensus $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: onenigheid $^{(nl)}$ f.
* Polonès: niezgoda $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: discórdia $^{(pt)}$ f.
* Romanès: discordie $^{(ro)}$ f.
* Rus: разногла́сие $^{(ru)}$ n. ‎(raznoglàssie)
* Suec: missämja $^{(sv)}$ c.
* Turc: anlaşmazlık $^{(tr)}$
* Xinès: 不調和 $^{(zh)}$ ‎(不调和, bùdiàohé)

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·còr·di·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# discípula
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈθi.pu.la/, meridional /dihˈθi.pu.la/
       Americà: alt /d(i)sˈsi.pu.la/, baix /dihˈsi.pu.la/
   * Rimes: -ipula

### Nom

discípula f. ‎(plural discípulas)
* forma femenina de discípulo
# discípulo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈθi.pu.lo/, meridional /dihˈθi.pu.lo/
       Americà: alt /d(i)sˈsi.pu.lo/, baix /dihˈsi.pu.lo/
   * Rimes: -ipulo

### Nom

discípulo m. ‎(plural discípulos, femení discípula)
* deixeble

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cí·pu·lo (4)

### Vegeu també

* discípulo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# discípulos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈθi.pu.los/, meridional /dihˈθi.pu.loh/
       Americà: alt /disˈsi.pu.l(o)s/, baix /dihˈsi.pu.loh/, austral /dihˈsi.pu.los/
   * Rimes: -ipulos

### Nom

discípulos m. pl.
* forma plural de discípulo
# diphosphates
## Francès
### Nom

diphosphates m. pl.
* forma plural de diphosphate
# diplanètia
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.pɫəˈnɛ.ti.ə/, occidental /di.pɫaˈnɛ.ti.a/
   * Etimologia: Format pel prefix grec δι ‎(di, «dos») i el terme πλανήτης ‎(planḗtēs, «moviment erràtic»).

### Nom

diplanètia f. ‎(plural diplanèties)
* Mecanisme de formació successiva de dos tipus de zoòspores que es dóna en alguns oocmicets.

#### Traduccions

* Anglès: diplanetism $^{(en)}$
* Castellà: ? $^{(es)}$
* Francès: diplanétisme $^{(fr)}$
* Italià: ? $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·pla·nè·ti·a (5)

### Vegeu també

* Aguilella Palasi, Antoni; Puche Pinazo, Felisa. "Diccionari de botànica", Universitat de València, Educació: Materials, 2004, p. 136. ISBN 978-84-370-8639-2.
# diplegic
## Anglès

   * Pronúncia: /daɪˈpliːdʒɪk/

### Nom

diplegic ‎(plural diplegics)
* diplegia

### Vegeu també

* diplegic. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# diplegics
## Anglès
### Nom

diplegics
* forma plural de diplegic
# diphenylpyraline
## Anglès
### Nom

diphenylpyraline ‎(incomptable)
* difenilpiralina

### Vegeu també

* diphenylpyraline. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# diphosphate
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix di- i phosphate.

### Nom

diphosphate ‎(plural diphosphates)
* (química) difosfat

### Vegeu també

* diphosphate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès
### Nom

diphosphate m. ‎(plural diphosphates)
* (química) difosfat

### Vegeu també

* diphosphate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# diphtherias
## Anglès
### Nom

diphtherias
* forma plural de diphtheria
# diplacusis
## Anglès
### Nom

diplacusis ‎(incomptable)
* diplacúsia

### Vegeu també

* diplacusis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# diphtheria
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪfˈθɪəɹɪə/, /dɪpˈθɪəɹɪə/

### Nom

diphtheria ‎(comptable i incomptable, plural diphtherias)
* diftèria

### Vegeu també

* diphtheria. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# dolcejàsseu
## Català
### Verb

dolcejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dolcejar.

#### Variants

* dolcegéssiu, dolcegésseu, dolcejàssiu, dolcejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·jàs·seu (4)
# dolcian
## Anglès
### Nom

dolcian
* fagot

#### Sinònims

* bassoon

### Vegeu també

* dolcian. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# dolcejàssim
## Català
### Verb

dolcejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dolcejar.

#### Variants

* dolcegéssim, dolcegéssem, dolcejàssem, dolcejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·jàs·sim (4)
# dolcejàssiu
## Català
### Verb

dolcejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dolcejar.

#### Variants

* dolcegéssiu, dolcegésseu, dolcejàsseu, dolcejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·jàs·siu (4)
# dolcejàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫ.səˈʒa.βəm/ balear /doɫ.səˈd͡ʒa.vəm/, /duɫ.səˈʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /doɫ.seˈʒa.βem/ valencià /doɫ.seˈd͡ʒa.vem/, /doɫ.seˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

dolcejàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dolcejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·jà·vem (4)
# dolcejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duɫ.səˈʒa.βəw/ balear /doɫ.səˈd͡ʒa.vəw/, /duɫ.səˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /doɫ.seˈʒa.βew/ valencià /doɫ.seˈd͡ʒa.vew/, /doɫ.seˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dolcejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dolcejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·jà·veu (4)
# dolcemente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌdol.t͡ʃeˈmen.te/
   * Etimologia: De dolce i el sufix -mente.

### Adverbi

dolcemente
* dolçament

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·ce·mén·te (4)
# dolci
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdol.t͡ʃi/

### Adjectiu

dolci inv. pl.
* forma plural de dolce

### Nom

dolci m. pl.
* forma plural de dolce

### Miscel·lània

* Síl·labes: dól·ci (2)
# distén
## Català
### Verb

distén
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de distendre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tén (2)
* Heterograma de 6 lletres (deinst)
* Anagrames: destín, tendís
# distés
## Català
### Adjectiu

distés m. ‎(femení distesa, plural masculí distesos, plural femení disteses)
* (valencià) Forma alternativa de distès.

### Verb

distés
* (valencià) Participi masculí singular del verb distendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tés (2)
* Anagrama: disset
# distància social
## Català
### Nom

distància social f. ‎(plural distàncies socials)
* Separació relativa d'una persona o d'un grup respecte d'altres persones o grups, que repercuteix en un major o menor contacte o intercanvi entre ells.

#### Traduccions

* Anglès: social distance $^{(en)}$
* Castellà: distancia social $^{(es)}$
* Francès: distance sociale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* distància social. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# distàncies de joc
## Català
### Nom

distàncies de joc f. pl.
* Forma plural de distància de joc.
# distàncies de marcatge
## Català
### Nom

distàncies de marcatge f. pl.
* Forma plural de distància de marcatge.
# distàncies socials
## Català
### Nom

distàncies socials f. pl.
* Forma plural de distància social.