OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# proutes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɾɔw.təs/, occidental /ˈpɾɔw.tes/

### Adjectiu

proutes f. pl.
* Forma plural de prouta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prou·tes (2)
* Heterograma de 7 lletres (eoprstu)
* Anagrames: postreu, proteus
# proteus
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾuˈtɛws/ balear /pɾoˈtɛws/, /pɾuˈtɛws/ Occidental: /pɾoˈtɛws/
   * Rimes: -ɛws

### Nom

proteus m. pl.
* Forma plural de proteu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pro·teus (2)
* Heterograma de 7 lletres (eoprstu)
* Anagrames: postreu, proutes
# postreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pusˈtɾɛw/ balear /posˈtɾəw/, /pusˈtɾɛw/ Occidental: /posˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

postreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de postrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb postrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb postrar.

#### Variants

* [1] postrau
* [3] postrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: post·reu (2)
* Heterograma de 7 lletres (eoprstu)
* Anagrames: proteus, proutes
# porte
## Català
### Verb

porte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de portar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb portar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb portar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb portar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: por·te (2)
* Anagrames: repto, trepo

## Francès
### Nom

porte f. ‎(plural portes)
* porta
# Portè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /purˈtɛ/ balear /poɾˈtə/, /purˈtɛ/ Occidental: /poɾˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De l’antic Portesa, de porta ‎(«pas entre muntanyes») amb el sufix -esa, relacionat amb Porta.

### Nom propi

Portè
* Municipi de l’Alta Cerdanya situat en la vall de Querol al nord de Porta.

#### Derivats

* portenenc (gentilici)

#### Variants

* Portesa
* Portè i Pimorent

#### Traduccions

* Francès: Porté-Puymorens $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Por·tè (2)
* Anagrames: repto, trepo

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, ésAdir
# trepo
## Català
### Verb

trepo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·po (2)
* Anagrames: porte, Portè, repto

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈtɾe.po/
       Americà: alt /ˈt͡se.p(o)/, baix /ˈtɾe.po/
   * Rimes: -epo

### Verb

trepo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb trepar
# repto
## Català
### Verb

repto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reptar.

#### Variants

* repte, repti, rept

### Miscel·lània

* Síl·labes: rep·to (2)
* Anagrames: porte, Portè, trepo
# xopes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʃo.pəs/, occidental /ˈt͡ʃo.pes/
   * Rimes: -opes

### Adjectiu

xopes f. pl.
* Forma plural de xopa.

### Nom

xopes f. pl.
* Forma plural de xopa.

### Verb

xopes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de xopar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb xopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xo·pes (2)
* Anagrama: expòs
# xopés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃuˈpes/ balear /ʃoˈpes/, /ʃuˈpes/ Occidental: /t͡ʃoˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

xopés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xo·pés (2)
* Anagrama: expòs
# expòs
## Català
### Verb

expòs
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de exposar.

#### Variants

* exposo, expose, exposi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pòs (2)
* Anagrames: xopes, xopés
# rosque
## Català
### Verb

rosque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de roscar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb roscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb roscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb roscar.

#### Variants

* [1] rosco, rosqui, rosc
* [2] rosqui
* [3] rosqui
* [4] rosqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·que (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrsu)
* Anagrames: orques, roques, Roques, roqués
# roques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈrɔ.kəs/, occidental /ˈrɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Nom

roques f. pl.
* Forma plural de roca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ques (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrsu)
* Anagrames: orques, rosque

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈro.kes/, meridional /ˈro.keh/
       Americà: alt /ˈro.k(e)s/, baix /ˈro.keh/, austral /ˈro.kes/
   * Rimes: -okes

### Nom

roques m. pl.
* forma plural de roque

### Adjectiu

roques inv. pl.
* forma plural de roque
# Roques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈrɔ.kəs/, occidental /ˈrɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes
   * Etimologia: Plural de parentiu de Roca.

### Nom propi

Roques
* Cognom d’origen toponímic

#### Variants

* Rocas

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ro·ques (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrsu)
* Anagrames: orques, rosque

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# roqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈkes/ balear /roˈkes/, /ruˈkes/ Occidental: /roˈkes/

### Nom

roqués m. pl.
* Forma plural de roqué.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·qués (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrsu)
* Anagrames: orques, rosque
# orques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔr.kəs/, occidental /ˈɔɾ.kes/
   * Rimes: -ɔɾkes

### Nom

orques f. pl.
* Forma plural de orca.

### Adjectiu

orques f. pl.
* Forma plural de orca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ques (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrsu)
* Anagrames: roques, Roques, roqués, rosque

## Francès

   * Pronúncia: /ɔʁk/

### Nom

orques m. pl.
* forma plural de orque
# Roqué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈke/ balear /roˈke/, /ruˈke/ Occidental: /roˈke/
   * Rimes: -e
   * Etimologia: Variant de Roquer per emmudiment de la consonant final.

### Nom propi

Roqué
* Cognom d’origen toponímic

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ro·qué (2)
* Anagrama: quero

### Vegeu també

* Cerca Roqué a Wikidata
* Cognoms de la població, Idescat
# roqué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈke/ balear /roˈke/, /ruˈke/ Occidental: /roˈke/

### Nom

roqué m. ‎(plural roqués)
* (arcaisme) Forma alternativa de roquer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·qué (2)
* Anagrama: quero

### Vegeu també

* roqué. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# quero
## Català
### Verb

quero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de querar-se.

#### Variants

* quere, queri, quer

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·ro (2)
* Anagrames: roqué, Roqué
# Torre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈto.rə/, occidental /ˈto.re/
   * Rimes: -ore
   * Etimologia: De torre com a lloc de residència o topònim.

### Nom propi

Torre
* Cognom d’origen toponímic

#### Derivats

* Torra, Torres, Latorre, Satorre

### Miscel·lània

* Síl·labes: Tor·re (2)
* Anagrames: retor, terró

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# retor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈto/ Occidental: nord-occidental /reˈto/, valencià /reˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Reducció de rector per influència aragonesa, segle XIV.

### Nom

retor m. ‎(plural retors)
* (col·loquial, valencià, tortosí) Forma alternativa de rector.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor (2)
* Anagrames: terró, torre, Torre

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# rose
## Català
### Verb

rose
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rosar.

#### Variants

* rosi, roso

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·se (2)
* Anagrames: ores, orés, orse, reso

## Danès

   * Etimologia: De llati rosa.

### Nom

rose c.
* (botànica) rosa.

## Anglès

   * Pronúncia: /ɹəʊz/ àudio (RU)

### Nom

rose ‎(plural roses)
* (botànica) rosa.

### Verb

rose
* passat simple de rise

## Noruec

   * Etimologia: De llati rosa.

### Nom

rose c.
* (botànica) rosa.
# orse
## Català
### Verb

orse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de orsar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb orsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb orsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb orsar.

#### Variants

* [1] orso, orsi, ors
* [2] orsi
* [3] orsi
* [4] orsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·se (2)
* Anagrames: ores, orés, reso, rose
# ores
## Català

   * Pronúncia: (nom) oriental /ˈɔ.ɾəs/, occidental /ˈɔ.ɾes/
   * Rimes: -ɔɾes
   * Pronúncia: (verb) oriental /ˈo.ɾəs/, occidental /ˈo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

ores f. pl.
* Forma plural de ora.

### Verb

ores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de orar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orar.

#### Variants

* [2] oris

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·res (2)
* Anagrames: orse, reso, rose

## Anglès

   * Pronúncia: /ɔːz/

### Nom

ores
* forma plural de ore
# orés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾes/ balear /oˈɾes/, /uˈɾes/ Occidental: /oˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

orés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orar.

#### Variants

* [1] oràs, orara
* [2] oràs, orara

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rés (2)
* Anagrames: orse, reso, rose
# orses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔr.səs/, occidental /ˈɔɾ.ses/
   * Rimes: -ɔɾses

### Verb

orses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de orsar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb orsar.

#### Variants

* [2] orsis

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ses (2)
* Anagrames: resos, roses, rosés, Rosés
# orsés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈses/ balear /oɾˈses/, /urˈses/ Occidental: /oɾˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

orsés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orsar.

#### Variants

* [1] orsessi, orsàs, orsara
* [2] orsessi, orsàs, orsara

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·sés (2)
* Anagrames: resos, roses, rosés, Rosés
# sostrés
## Català
### Verb

sostrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sostrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sos·trés (2)
* Anagrames: trosses, trossés
# trosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɔ.səs/, occidental /ˈtɾɔ.ses/
   * Rimes: -ɔses

### Nom

trosses f. pl.
* Forma plural de trossa.

### Verb

trosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trossar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·ses (2)
* Anagrames: sostres, sostrés
# trossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈses/ balear /tɾoˈses/, /tɾuˈses/ Occidental: /tɾoˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

trossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·sés (2)
* Anagrames: sostres, sostrés
# sostre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsɔs.tɾə/, (gironí) /ˈsos.tɾə/ balear /ˈsos.tɾə/ Occidental: /ˈsos.tɾe/
   * Etimologia: Del verb sostrar, segle XIII.

### Nom

sostre m. ‎(plural sostres)
* Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.
* Per extensió, en objectes per a guardar coses, cobertura superior.
    Aquesta andròmina topa amb el sostre de l'armari.
* Alçària màxima d'alguna cosa.
* En general, límit superior (en capacitat, en recursos, etc.) que, normalment, no pot ser superat.
    Aquest projecte és impossible, sobrepassa de bon tros el sostre dels nostres recursos.
* Metafòricament, una llar, un lloc on dormir a cobert.
    Senyora, som pobres i no tenim un sostre on viure.

#### Traduccions

* Alemany: Decke $^{(de)}$ f.
* Anglès: ceiling $^{(en)}$
* Àrab: سَقْف‎ $^{(ar)}$ m.
* Basc: sabai $^{(eu)}$
* Bengalí: ছাদ $^{(bn)}$
* Búlgar: тава́н $^{(bg)}$ m. ‎(tavan)
* Castellà: techo $^{(es)}$
* Coreà: 천장 $^{(ko)}$ ‎(cheonjang)
* Danès: loft $^{(da)}$ n.
* Eslovac: strop $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: strop $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: plafono $^{(eo)}$
* Estonià: lagi $^{(et)}$
* Feroès: loft $^{(fo)}$ n.
* Francès: plafond $^{(fr)}$ m.
* Friülà: plafon $^{(fur)}$ m.
* Gallec: teito $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ჭერი $^{(ka)}$ ‎(txeri)
* Hebreu: תִּקְרָה‎ $^{(he)}$ f.
* Ídix: סופֿיט‎ $^{(yi)}$ m.
* Irlandès: síleáil $^{(ga)}$ f.
* Italià: soffitto $^{(it)}$ m.
* Llatí: lacunar $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: SOSTRE $^{(csc)}$
* Maltès: saqaf $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: plafond $^{(nl)}$ n.
* Noruec: tak $^{(no)}$ n.
* Persa: سقف‎ $^{(fa)}$
* Polonès: sufit $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: teto $^{(pt)}$ m.
* Romanès: plafon $^{(ro)}$ n., tavan $^{(ro)}$ n.
* Rus: потоло́к $^{(ru)}$ m. ‎(potolok)
* Serbocroat: плафон $^{(sh)}$, plafon $^{(sh)}$, строп $^{(sh)}$, strop $^{(sh)}$
* Suahili: dari $^{(sw)}$
* Suec: tak $^{(sv)}$
* Turc: tavan $^{(tr)}$
* Txec: strop $^{(cs)}$ m.
* Való: plafon $^{(wa)}$
* Xinès: 天花板 $^{(zh)}$ ‎(tiānhuābǎn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: sos·tre (2)
* Anagrames: estors, ostres, restos, rostes, rostés, tesors, tresos, trosse

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# trosse
## Català
### Verb

trosse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trossar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·se (2)
* Anagrames: estors, ostres, restos, rostes, rostés, sostre, tesors, tresos
# ostres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɔs.tɾəs/, occidental /ˈɔs.tɾes/
   * Rimes: -ɔstɾes
   * Etimologia: Calc del castellà ostras.

### Interjecció

ostres
* (col·loquial) Forma eufemística de hòstia.

### Nom

ostres f. pl.
* Forma plural de ostra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·tres (2)
* Anagrames: estors, restos, rostes, rostés, sostre, tesors, tresos, trosse

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# rostés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈtes/ balear /rosˈtes/, /rusˈtes/ Occidental: /rosˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

rostés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tés (2)
* Anagrames: estors, ostres, restos, sostre, tesors, tresos, trosse
# tresos
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɛ.zus/, occidental /ˈtɾe.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Nom

tresos m. pl.
* Forma plural de tres ‎(«xifres i nombres 3»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·sos (2)
* Anagrames: estors, ostres, restos, rostes, rostés, sostre, tesors, trosse
# restos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈres.tus/ balear /ˈres.tos/, /ˈres.tus/ Occidental: /ˈres.tos/
   * Rimes: -estos

### Nom

restos m. pl. ‎(alternatiu rests)
* Forma plural de rest.

### Verb

restos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb restar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·tos (2)
* Anagrames: estors, ostres, rostes, rostés, sostre, tesors, tresos, trosse

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈres.tos/, meridional /ˈreh.toh/
       Americà: alt /ˈres.t(o)s/, baix /ˈreh.toh/, austral /ˈreh.tos/
   * Rimes: -estos

### Nom

restos m. pl.
* forma plural de resto
# tesors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /təˈzos/ Occidental: nord-occidental /teˈzos/, valencià /teˈzoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

tesors m. pl.
* Forma plural de tesor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·sors (2)
* Anagrames: estors, ostres, restos, rostes, rostés, sostre, tresos, trosse
# estors
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtors/, occidental /esˈtoɾs/
   * Rimes: -oɾs

### Nom

estors m. pl.
* Forma plural de estor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tors (2)
* Anagrames: ostres, restos, rostes, rostés, sostre, tesors, tresos, trosse
# sostreu
## Català
### Verb

sostreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sostrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sostrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sos·treu (2)
* Anagrama: trosseu
# trosseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾuˈsɛw/ balear /tɾoˈsəw/, /tɾuˈsɛw/ Occidental: /tɾoˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

trosseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·seu (2)
* Anagrama: sostreu
# roste
## Català
### Verb

roste
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rostar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rostar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rostar.

#### Variants

* [1] rosti
* [2] rosti
* [3] rosti

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·te (2)
* Anagrames: estor, resto, retos, rotes, rotés, tesor, treso
# treso
## Català
### Verb

treso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tresar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·so (2)
* Anagrames: estor, resto, retos, roste, rotes, rotés, tesor
# resto
## Català
### Verb

resto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de restar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb restar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb restar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·to (2)
* Anagrames: estor, retos, roste, rotes, rotés, tesor, treso

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈres.to/, meridional /ˈreh.to/
       Americà: alt /ˈres.t(o)/, baix /ˈreh.to/
   * Rimes: -esto

### Nom

resto m. ‎(plural restos)
* resta
* (esports de pilota) restada
* (pilota valenciana) saguer

### Verb

resto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb restar

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·to (2)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈrɛ.sto/

### Nom

resto m. ‎(plural resti)
* resta

### Miscel·lània

* Síl·labes: rè·sto (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈreːs.toː/
   * Etimologia: Del prefix re- i stō.

### Verb

rēstō ‎(1a present$^?$), restās ‎(2a present), rēstāre ‎(infinitiu), rēstitī ‎(perfet), rēstātum ‎(supí)
* aturar
* romandre, restar
# tesor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /təˈzo/ Occidental: nord-occidental /teˈzo/, valencià /teˈzoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De tes i el sufix -or.

### Nom

tesor m. ‎(plural tesors)
* Qualitat de tes, dret, ert, de no ser flexible.
* (valencià col·loquial) Forma alternativa de tresor.

#### Traduccions

* Castellà: tiesura $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·sor (2)
* Anagrames: estor, resto, retos, roste, rotes, rotés, treso

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# estor
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtor/, occidental /esˈtoɾ/
   * Rimes: -oɾ
   * Homòfon: astor
   * Etimologia: Del francès store ‎(«mena de cortina»), de l'italià stora, del llatí stōrea, segle XIX. Doblet del patrimonial estora.

### Nom

estor m. ‎(plural estors)
* Teixit de lli cru.
* Cortina d’una peça que es plega verticalment i que deixa passar la llum.

#### Traduccions

* Anglès: sheer $^{(en)}$
* Basc: estore $^{(eu)}$
* Castellà: estor $^{(es)}$ m.
* Francès: store $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor (2)
* Anagrames: resto, retos, roste, rotes, rotés, tesor, treso

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# rotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈro.təs/, occidental /ˈro.tes/
   * Rimes: -otes

### Nom

rotes f. pl.
* Forma plural de rota.

### Verb

rotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de rotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rotar.

#### Variants

* [2] rotis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·tes (2)
* Anagrames: estor, resto, retos, roste, tesor, treso
# rotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈtes/ balear /roˈtes/, /ruˈtes/ Occidental: /roˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

rotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rotar.

#### Variants

* [1] rotàs, rotara
* [2] rotàs, rotara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·tés (2)
* Anagrames: estor, resto, retos, roste, tesor, treso
# retos
## Català
### Verb

retos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb retre.

#### Variants

* retis, retes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tos (2)
* Anagrames: estor, resto, roste, rotes, rotés, tesor, treso
# rote
## Català
### Verb

rote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rotar.

#### Variants

* [1] roto, roti, rot
* [2] roti
* [3] roti
* [4] roti

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·te (2)
* Anagrama: reto
# reto
## Català

   * Pronúncia: central /ˈrɛ.tu/, occidental /ˈre.to/
   * Rimes: -ɛto

### Verb

reto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de retre.

#### Variants

* ret, reti

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·to (2)
* Anagrama: rote
# reps
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈrɛps/ balear /ˈrəps/, /ˈrɛps/ Occidental: /ˈreps/
   * Rimes: -ɛps

### Verb

reps
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: pers, pres, serp
# pers
## Català

   * Pronúncia: central /ˈpers/, occidental /ˈpeɾs/
   * Rimes: -eɾs

### Nom

pers m. pl.
* Forma plural de per.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: pres, reps, serp
# trep
## Català

   * Pronúncia: /ˈtrep/
   * Rimes: -ep
   * Etimologia: De trepar

### Nom

trep m. ‎(plural treps)
* Trencament accidental d'un teixit, ja sigui roba o els teixits musculars del cos humà.

#### Sinònims

* esvoranc, trenc, estrip
* ferida

#### Traduccions

* Anglès: tear $^{(en)}$
* Castellà: desarro $^{(es)}$
* Francès: déchir $^{(fr)}$
* Italià: strappo $^{(it)}$

### Verb

trep
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: rept

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot