OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# immaculato
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.toː/

### Adjectiu

immaculātō
* datiu masculí singular de immaculātus
* datiu neutre singular de immaculātus
* ablatiu masculí singular de immaculātus
* ablatiu neutre singular de immaculātus
# immadur
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.məˈðu/ Occidental: nord-occidental /im.maˈðu/, valencià /im.maˈðuɾ/
   * Rimes: -u(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí immatūrus

### Adjectiu

immadur m. ‎(femení immadura, plural masculí immadurs, plural femení immadures)
* Que no està madur.

#### Derivats

* immaduresa

#### Traduccions

* Anglès: immature $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·dur (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# immaculatis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.tiːs/

### Adjectiu

immaculātīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de immaculātus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de immaculātus
# immaculati
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.tiː/

### Adjectiu

immaculātī
* nominatiu masculí plural de immaculātus
* vocatiu masculí plural de immaculātus
* genitiu masculí singular de immaculātus
* genitiu neutre singular de immaculātus
# illegal substitution
## Anglès
### Nom

illegal substitution
* (esports de pilota) canvi antireglamentari

### Vegeu també

* illegal substitution. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# illegali
## Italià

   * Pronúncia: /il.leˈɡaː.li/

### Adjectiu

illegali inv. pl.
* forma plural de illegale
# illegalized
## Anglès
### Verb

illegalized
* passat i participi de illegalize
# illegale
## Italià

   * Pronúncia: /il.leˈɡaː.le/

### Adjectiu

illegale inv. ‎(plural illegali)
* il·legal

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·le·gà·le (4)
# illegalizacion
## Occità

   * Pronúncia: /il.le.ɣa.li.zaˈsju/

### Nom

illegalizacion f. ‎(plural illegalizacions)
* il·legalització
# illegalizacions
## Occità

   * Pronúncia: /il.le.ɡa.li.zaˈsjus/

### Nom

illegalizacions f. pl.
* forma plural de illegalizacion
# illegalize
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈliːɡəlʌɪz/

### Verb

illegalize ‎(3a persona singular present illegalizes, gerundi illegalizing, passat i participi illegalized)
* il·legalitzar
# illegalizes
## Anglès
### Verb

illegalizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de illegalize
# illegal pitch
## Anglès
### Nom

illegal pitch
* (beisbol) llançament il·legal

### Vegeu també

* illegal pitch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# illegal use of hands
## Anglès
### Nom

illegal use of hands
* (basquetbol) ús il·legal de les mans

### Vegeu també

* illegal use of hands. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# imantésseu
## Català
### Verb

imantésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tés·seu (4)
* Anagrames: atenuéssim, entusiasme, matinésseu
# imantéssiu
## Català
### Verb

imantéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tés·siu (4)
* Anagrames: entusiasmi, entusiasmí, intimàsseu, matinéssiu
# imatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈma.d͡ʒə/, occidental /iˈma.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del llatí imago.

### Nom

imatge f. ‎(plural imatges)
* Representació visual que manifesta l'aparença d'un objecte real. El concepte majoritari sobre això correspon a la de l'aparença visual, de manera que el terme sol entendre's com sinònim de representació visual, però, cal considerar també l'existència d'imatges auditives, olfactives, tàctils, etcètera.

#### Traduccions

* Afrikaans: beeld $^{(af)}$
* Albanès: pikturë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Bild $^{(de)}$ n., Abbild $^{(de)}$ n.
* Anglès: image $^{(en)}$, picture $^{(en)}$
* Àrab: صُورَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: նկար $^{(hy)}$ ‎(nkar)
* Asturià: imaxe $^{(ast)}$ f.
* Birmà: ကား $^{(my)}$
* Búlgar: карти́на $^{(bg)}$ f. ‎(kartina)
* Castellà: imagen $^{(es)}$
* Coreà: 그림 $^{(ko)}$ ‎(geurim)
* Danès: billede $^{(da)}$ n.
* Eslovac: obraz $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: slika $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: bildo $^{(eo)}$
* Estonià: pilt $^{(et)}$
* Feroès: bílæt $^{(fo)}$ n.
* Finès: kuva $^{(fi)}$
* Francès: image $^{(fr)}$ f.
* Gal·lès: llun $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ნახატი $^{(ka)}$ ‎(nàkhati)
* Grec: εικόνα $^{(el)}$ f. ‎(ikona)
* Hebreu: תְּמוּנָה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: चित्र $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: kép $^{(hu)}$
* Ídix: בילד‎ $^{(yi)}$ n.
* Ido: imajo $^{(io)}$
* Indonesi: gambar $^{(id)}$
* Irlandès: pictiúr $^{(ga)}$ m.
* Italià: immagine $^{(it)}$ f.
* Japonès: 絵 $^{(ja)}$
* Kazakh: сурет $^{(kk)}$ ‎(swret/suret)
* Kirguís: сүрөт $^{(ky)}$ ‎(surot)
* Letó: attēls $^{(lv)}$ m.
* Llatí: pictura $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Biller $^{(lb)}$
* Macedoni: слика $^{(mk)}$ f.
* Maori: atahanga $^{(mi)}$
* Mongol: зураг $^{(mn)}$
* Noruec: bilde $^{(no)}$ n.
* Paixtu: انځور‎ $^{(ps)}$
* Persa: تصویر‎ $^{(fa)}$
* Polonès: obraz $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: imagem $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: maletg $^{(rm)}$ m.
* Romanès: imagine $^{(ro)}$ f.
* Rus: карти́на $^{(ru)}$ f. ‎(kartina), о́браз $^{(ru)}$ m. ‎(óbraz)
* Sànscrit: चित्र $^{(sa)}$ m.
* Serbocroat: слика $^{(sh)}$, slika $^{(sh)}$, образац $^{(sh)}$, obrazac $^{(sh)}$
* Suec: bild $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: тасвир $^{(tg)}$
* Tagal: larawan $^{(tl)}$
* Tai: ภาพ $^{(th)}$
* Tàtar: рәсем $^{(tt)}$
* Telugu: బొమ్మ $^{(te)}$
* Turc: resim $^{(tr)}$
* Txec: obraz $^{(cs)}$ m.
* Uzbek: surat $^{(uz)}$
* Való: imådje $^{(wa)}$
* Vietnamita: hình ảnh $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·ge (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegimt)
* Anagrames: agitem, metgia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# imantés
## Català
### Verb

imantés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnst)
* Anagrames: amisten, maniste, matines, matinés, matisen, tamisen
# imantí
## Català
### Verb

imantí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tí (3)
* Anagrames: intima, intimà, matini, matiní, miniat
# imatge corporal
## Català
### Nom

imatge corporal f. ‎(plural imatges corporals)
* esquema corporal

### Vegeu també

* imatge corporal. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# imantéssem
## Català
### Verb

imantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tés·sem (4)
* Anagrames: emmanseïts, matinéssem
# imantéssim
## Català
### Verb

imantéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·man·tés·sim (4)
* Anagrames: intimàssem, matinéssim
# improvises
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾuˈβi.zəs/ balear /im.pɾoˈvi.zəs/, /im.pɾuˈvi.zəs/ Occidental: nord-occidental /im.pɾoˈβi.zes/ valencià /im.pɾoˈvi.zes/, /im.pɾoˈβi.zes/
   * Rimes: -izes

### Verb

improvises
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de improvisar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb improvisar.

## Anglès
### Verb

improvises
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de improvise
# improvisessa
## Català
### Verb

improvisessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisessi
## Català
### Verb

improvisessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improviseguéssou
## Català
### Verb

improviseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾuˈβi.zən/ balear /im.pɾoˈvi.zən/, /im.pɾuˈvi.zən/ Occidental: nord-occidental /im.pɾoˈβi.zen/ valencià /im.pɾoˈvi.zen/, /im.pɾoˈβi.zen/
   * Rimes: -izen

### Verb

improvisen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de improvisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb improvisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb improvisar.
# improvisesses
## Català
### Verb

improvisesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisegués
## Català
### Verb

improvisegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improviseguéssom
## Català
### Verb

improviseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisessen
## Català
### Verb

improvisessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# incorporarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.koɾ.poˈɾaɾ.se\
       Americà: alt \iŋ.koɾ.poˈɾaɾ.s(e)\, baix \iŋ.koɾ.poˈɾaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

incorporarse trans., pron. ‎(present me incorporo, passat me incorporé, futur me incorporaré)
* forma pronominal de incorporar
# incorporarà
## Català
### Verb

incorporarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incorporar.
# incorporarives
## Català
### Verb

incorporarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de incorporar.
# incorporaríveu
## Català
### Verb

incorporaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incorporar.
# incorporas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkɔr.pɔ.raːs/

### Verb

incorporās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de incorporō
# incorporaré
## Català
### Verb

incorporaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incorporar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.koɾ.po.ɾaˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.koɾ.p(o).ɾaˈɾe\, baix \iŋ.koɾ.po.ɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incorporaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incorporar
# incorporaràs
## Català
### Verb

incorporaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incorporar.
# incorporaríeu
## Català
### Verb

incorporaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incorporar.
# immortalitzassen
## Català
### Verb

immortalitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immortalitzar.
# immortalitzasses
## Català
### Verb

immortalitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immortalitzar.
# immortalitzassin
## Català
### Verb

immortalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immortalitzar.
# immortalitzaríveu
## Català
### Verb

immortalitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de immortalitzar.
# immortalitzassis
## Català
### Verb

immortalitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immortalitzar.
# immortalitzava
## Català
### Verb

immortalitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de immortalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de immortalitzar.
# immortalitzau
## Català
### Verb

immortalitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de immortalitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb immortalitzar.
# immaculatam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.tam/

### Adjectiu

immaculātam
* acusatiu femení singular de immaculātus
# immaculata
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.ta/, /ɪm.ma.kʊˈlaː.taː/

### Adjectiu

immaculāta
* nominatiu femení singular de immaculātus
* nominatiu neutre plural de immaculātus
* vocatiu femení singular de immaculātus
* vocatiu neutre plural de immaculātus
* acusatiu neutre plural de immaculātus
immaculātā
* ablatiu femení singular de immaculātus
# immaculatae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.taj/

### Adjectiu

immaculātae
* nominatiu femení plural de immaculātus
* vocatiu femení plural de immaculātus
* genitiu femení singular de immaculātus
* datiu femení singular de immaculātus
# immaculatas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊˈlaː.taːs/

### Adjectiu

immaculātās
* acusatiu femení plural de immaculātus
# imię
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈi.mjε/
   * Etimologia: Del protoeslau *jьmę.

### Nom

imię n.
* nom (apel·latiu)

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | imię | imiona |
| Genitiu | imienia | imion |
| Datiu | imieniu | imionom |
| Acusatiu | imię | imiona |
| Instrumental | imieniem | imionami |
| Locatiu | imieniu | imionach |
| Vocatiu | imię | imiona |

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mię (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre imię
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre imię
# immaculat
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.mə.kuˈɫat/, occidental /im.ma.kuˈɫat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí immaculātus.

### Adjectiu

immaculat m. ‎(femení immaculada, plural masculí immaculats, plural femení immaculades)
* Completament net.
* Sense pecat que se li pugui atribuir.

#### Sinònims

* pulcre
* innocent

#### Traduccions

* Anglès: unstained $^{(en)}$
* Castellà: inmaculado $^{(es)}$
* Francès: immaculé $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·ma·cu·lat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# immaculatarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.ma.kʊ.laːˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

immaculātārum
* genitiu femení plural de immaculātus
# imkansız
## Turc
### Adjectiu

imkansız
* impossible

#### Antònims

* mümkün
# imperativae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.raːˈtiː.waj/

### Adjectiu

imperātīvae
* nominatiu femení plural de imperātīvus
* vocatiu femení plural de imperātīvus
* genitiu femení singular de imperātīvus
* datiu femení singular de imperātīvus
# imperativam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.raːˈtiː.wam/

### Adjectiu

imperātīvam
* acusatiu femení singular de imperātīvus
# imperativament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ balear /im.pə.ɾəˌti.vəˈment/, /im.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pe.ɾaˌti.βaˈmen/ valencià /im.pe.ɾaˌti.vaˈment/, /im.pe.ɾaˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De imperatiu i el sufix -ment.

### Adverbi

imperativament
* D’una manera imperativa.

#### Traduccions

* Anglès: imperatively $^{(en)}$
* Castellà: imperativamente $^{(es)}$
* Francès: impérativement $^{(fr)}$
* Italià: imperativamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·ti·va·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# imperativas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pe.ɾaˈti.βas\, meridional \im.pe.ɾaˈti.βah\
       Americà: alt /im.pe.ɾaˈti.b(a)s/, baix \im.pe.ɾaˈti.βah\, austral \im.pe.ɾaˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

imperativas f. pl.
* forma plural de imperativa

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.raːˈtiː.waːs/

### Adjectiu

imperātīvās
* acusatiu femení plural de imperātīvus
# imperat.
## Castellà
### Abreviatura

imperat.
* forma abreujada de imperativo
# imperatiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pə.ɾəˈtiw/, occidental /im.pe.ɾaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí imperativus, segle XIV.

### Adjectiu

imperatiu m. ‎(femení imperativa, plural masculí imperatius, plural femení imperatives)
* Que implica una ordre o una prohibició.
* Que s’imposa necessàriament, que no es pot evitar.

#### Derivats

* imperativament

#### Traduccions

* Anglès: imperative $^{(en)}$
* Castellà: imperativo $^{(es)}$
* Francès: impératif $^{(fr)}$, impérieux $^{(fr)}$
* Italià: imperativo $^{(it)}$
* Llatí: imperans $^{(la)}$, imperativus $^{(la)}$, imperitans $^{(la)}$, imperitabundus $^{(la)}$

### Nom

imperatiu m. ‎(plural imperatius)
* (gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

#### Traduccions

* Anglès: imperative $^{(en)}$
* Castellà: imperativo $^{(es)}$
* Francès: impératif $^{(fr)}$
* Italià: imperativo $^{(it)}$
* Llatí: imperativus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·tiu (4)
* Anagrama: impartíeu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# imperativarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.pɛ.raː.tiːˈwaː.rʊm/

### Adjectiu

imperātīvārum
* genitiu femení plural de imperātīvus
# imperativamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pe.ɾaˌti.βaˈmen.te\
       Americà: alt /im.pe.ɾaˌti.baˈmen.t(e)/, baix \im.pe.ɾaˌti.βaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De imperativo i el sufix -mente.

### Adverbi

imperativamente
* imperativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·ti·va·men·te (7)

## Italià

   * Pronúncia: /im.pe.raˌti.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De imperativo i el sufix -mente.

### Adverbi

imperativamente
* imperativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·ti·va·mén·te (7)
# imperatius
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pə.ɾəˈtiws/, occidental /im.pe.ɾaˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

imperatius m. pl.
* Forma plural de imperatiu.

### Nom

imperatius m. pl.
* Forma plural de imperatiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ra·tius (4)
* Anagrama: imputaries
# impacientarà
## Català
### Verb

impacientarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de impacientar.
# impacientaríeu
## Català
### Verb

impacientaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de impacientar.
# impacientarien
## Català
### Verb

impacientarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impacientar.
# impacientarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.pa.θjenˈtaɾ.se/, meridional \im.pa.θjeŋˈtaɾ.se\
       Americà: alt /im.p(a).sjenˈtaɾ.se/, baix \im.pa.sjeŋˈtaɾ.se\, austral /im.pa.sjenˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

impacientarse trans., pron. ‎(present me impaciento, passat me impacienté, futur me impacientaré)
* forma pronominal de impacientar
# impacientaràs
## Català
### Verb

impacientaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impacientar.
# impacientassen
## Català
### Verb

impacientassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientasses
## Català
### Verb

impacientasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impacientar.
# impacientaries
## Català
### Verb

impacientaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impacientar.
# impacientaré
## Català
### Verb

impacientaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impacientar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.pa.θjen.taˈɾe/, meridional \im.pa.θjeŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /im.p(a).sjen.taˈɾe/, baix \im.pa.sjeŋ.taˈɾe\, austral /im.pa.sjen.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

impacientaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impacientar
# imprudently
## Anglès

   * Etimologia: De imprudent i el sufix -ly.

### Adverbi

imprudently ‎(comparatiu more imprudently, superlatiu most imprudently)
* imprudentment
# imprès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈpɾɛs/ balear /imˈpɾəs/, /imˈpɾɛs/ Occidental: /imˈpɾes/
   * Rimes: -ɛs

### Verb

imprès
* Participi masculí singular del verb imprimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·près (2)
* Heterograma de 6 lletres (eimprs)
* Anagrames: empris, permís, premis, premsi, premsí, primes
# imprégnation
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.ɲaˈsjɔ̃/

### Nom

imprégnation f. ‎(plural imprégnations)
* impressió

#### Sinònims

* empreinte

### Vegeu també

* imprégnation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# imprégnations
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.ɲaˈsjɔ̃/

### Nom

imprégnations f. pl.
* forma plural de imprégnation
# imprudentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾuˌðemˈmen/ balear /im.pɾuˌðemˈment/, /im.pɾuˌðemˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pɾuˌðemˈmen/ valencià /im.pɾuˌðemˈment/, /im.pɾuˌðemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De imprudent i el sufix -ment.

### Adverbi

imprudentment
* De manera imprudent.

#### Traduccions

* Anglès: imprudently $^{(en)}$
* Castellà: imprudentemente $^{(es)}$
* Francès: imprudemment $^{(fr)}$
* Italià: imprudentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pru·dent·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# impruebo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \imˈpɾwe.βo\
       Americà: alt /imˈpɾwe.bo/, baix \imˈpɾwe.βo\
   * Rimes: -ebo

### Verb

impruebo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb improbar
# imprécation
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.kaˈsjɔ̃/
   * Etimologia: Del llatí imprecare, «pregar contra algú», compost del verb precari (pregar) i el prefix in- (contra).

### Nom

imprécation f. ‎(plural imprécations)
* imprecació
# imprécations
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.kaˈsjɔ̃/

### Nom

imprécations f. pl.
* forma plural de imprécation ‎(«imprecacions»)
# imprécatoire
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.ka.twaːʁ/
   * Etimologia: Derivat de imprécation

### Adjectiu

imprécatoire inv. ‎(plural imprécatoires)
* imprecatori, imprecatòria
# imprécatoires
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁe.kaˈtwaːʁ/

### Adjectiu

imprécatoires inv. pl.
* forma plural de imprécatoire
# implantaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.plan.taˈθjo.nes/, meridional \im.plaŋ.taˈθjo.neh\
       Americà: alt /im.plan.t(a)ˈsjo.nes/, baix \im.plaŋ.taˈsjo.neh\, austral /im.plan.taˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

implantaciones f. pl.
* forma plural de implantación
# implant coclear
## Català
### Nom

implant coclear m. ‎(plural implants coclears)
* Dispositiu implantat a l’orella que estimula el nervi coclear transformant els senyals acústics en senyals elèctrics.

#### Traduccions

* Anglès: cochlear implant $^{(en)}$
* Castellà: implante coclear $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: IMPLANT-COCLEAR $^{(csc)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat
# implantació
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫən.tə.siˈo/, occidental /im.pɫan.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

implantació f. ‎(plural implantacions)
* Acció i efecte d'implantar o implantar-se.
* Inserció d'un implant.
* Fixació a la mucosa uterina de l'ou fecundat.

#### Compostos i expressions

* implantació iònica

#### Traduccions

* Anglès: implant $^{(en)}$, implantation $^{(en)}$
* Castellà: implantación $^{(es)}$ f.
* Francès: implantation $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# implantación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.plan.taˈθjon/, meridional \im.plaŋ.taˈθjoŋ\
       Americà: alt /im.plan.t(a)ˈsjon/, baix \im.plaŋ.taˈsjoŋ\, austral /im.plan.taˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

implantación f. ‎(plural implantaciones)
* implantació

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·ta·ción (4)
# implanta
## Català
### Verb

implanta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de implantar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb implantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·plan·ta (3)
* Anagrames: ampliant, talpinam
# implantaia
## Català
### Verb

implantaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de implantar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de implantar.