OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esclovellàsseu
## Català
### Verb

esclovellàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclovellar.

#### Variants

* esclovelléssiu, esclovellésseu, esclovellàssiu
# esclovellàssiu
## Català
### Verb

esclovellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclovellar.

#### Variants

* esclovelléssiu, esclovellésseu, esclovellàsseu
# esvanirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.niˈɾi.ən/, balear /əz.və.niˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.niˈɾi.en/ valencià /ez.va.niˈɾi.en/, /ez.βa.niˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esvanirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esvanir.

#### Variants

* esvaniriven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ri·en (5)
* Anagrama: envinaries
# esvanir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈni/, balear /əz.vəˈni/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈni/ valencià /ez.vaˈniɾ/, /ez.βaˈni/ Informal: nord-occidental /az.βaˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: esvaní
   * Etimologia: Del prefix es- i va, segle XIV.

### Verb

esvanir trans., pron. ‎(pronominal esvanir-se)
* Fer desaparèixer del tot.
* (pronominal) Desaparèixer del tot.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esvaneixo, esvaneix, esvanim

#### Traduccions

* Llengua de signes catalana: DESAPARÈIXER $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·nir (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinrsv)
* Anagrames: avenirs, inversa, verinàs, visaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esvanira
## Català
### Verb

esvanira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvanir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvanir.

#### Variants

* [1] esvanissi, esvanís
* [2] esvanissi, esvanís

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ra (4)
* Anagrames: arniaves, avinares, avisaren, envairàs, enviaràs, esvairan, vanaries, vanisaré
# esvaniran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.niˈɾan/, balear /əz.və.niˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.niˈɾan/ valencià /ez.va.niˈɾan/, /ez.βa.niˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esvaniran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esvanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ran (4)
* Anagrames: envinaràs, sanariven, vanisaren
# esvaniren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈni.ɾən/, balear /əz.vəˈni.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈni.ɾen/ valencià /ez.vaˈni.ɾen/, /ez.βaˈni.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

esvaniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esvanir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvanir.

#### Variants

* [2] esvanissin, esvanissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ren (4)
* Anagrames: envanir-se, envinar-se, envinares
# esvanireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.niˈɾɛw/ balear /əz.və.niˈɾəw/, /əz.və.niˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.niˈɾew/ valencià /ez.va.niˈɾew/, /ez.βa.niˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esvanireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esvanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·reu (4)
# esvaniria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.niˈɾi.ə/, balear /əz.və.niˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.niˈɾi.a/ valencià /ez.va.niˈɾi.a/, /ez.βa.niˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esvaniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esvanir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esvanir.

#### Variants

* [1] esvaniriva
* [2] esvaniriva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·ri·a (5)
* Anagrames: avinaries, avisarien
# esvanires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəˈni.ɾəs/, balear /əz.vəˈni.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈni.ɾes/ valencià /ez.vaˈni.ɾes/, /ez.βaˈni.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

esvanires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esvanir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esvanir.

#### Variants

* [2] esvanissis, esvanisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·res (4)
* Anagrames: asservien, asseverin, esvanir-se, variessen, vessarien
# esvanir-se
## Català
### Verb

esvanir-se
* Forma pronominal de esvanir.

### Miscel·lània

* Anagrames: asservien, asseverin, esvanires, variessen, vessarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esvanirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.niˈɾɛm/ balear /əz.və.niˈɾəm/, /əz.və.niˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.niˈɾem/ valencià /ez.va.niˈɾem/, /ez.βa.niˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esvanirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esvanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·va·ni·rem (4)
# esglaie
## Català
### Verb

esglaie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esglaiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esglaiar.
# esglaiau
## Català
### Verb

esglaiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esglaiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esglaiar.
# esglaiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫəˈja.βə/, balear /əz.ɣɫəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫaˈja.βa/ valencià /ez.ɣɫaˈja.va/, /ez.ɣɫaˈja.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esglaiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esglaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esglaiar.
# esglaiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫəˈja.βəs/, balear /əz.ɣɫəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫaˈja.βes/ valencià /ez.ɣɫaˈja.ves/, /ez.ɣɫaˈja.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esglaiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esglaiar.
# esglaiesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫəˈje.səs/, occidental /ez.ɣɫaˈje.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esglaiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaiar.
# exhaustum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈhaws.tʊm/

### Verb

exhaustum
* supí acusatiu de exhauriō
# exhaustions
## Anglès
### Nom

exhaustions
* forma plural de exhaustion
# exhibir-se
## Català
### Verb

exhibir-se
* Forma pronominal de exhibir.
# exhibitionisms
## Anglès
### Nom

exhibitionisms
* forma plural de exhibitionism
# exhibitionism
## Anglès

   * Etimologia: De exhibition i el sufix -ism.

### Nom

exhibitionism ‎(comptable i incomptable, plural exhibitionisms)
* exhibicionisme

### Vegeu també

* exhibitionism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# exhaustiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zəwsˈtiw/, occidental /eɡ.zawsˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí exhaustus i el sufix -iu, formació culta.

### Adjectiu

exhaustiu m. ‎(femení exhaustiva, plural masculí exhaustius, plural femení exhaustives)
* Que té en compte totes les possibilitats i tots els aspectes.
    «Situar les dones dins la història moderna de Begues ha estat complicat i, tanmateix, els resultats obtinguts després de fer una recerca exhaustiva són minsos.» (Dolors Sanahuja i Torres, Les Dones i la història al Baix Llobregat, 2002)

#### Sinònims

* complet, total, absolut, intens

#### Antònims

* inacabat, parcial, pobre

#### Traduccions

* Alemany: vollständig $^{(de)}$
* Anglès: exhaustive $^{(en)}$
* Castellà: exhaustivo $^{(es)}$
* Francès: exhaustif $^{(fr)}$
* Italià: esaustivo $^{(it)}$
* Portuguès: exaustivo $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·haus·tiu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# existíssem
## Català
### Verb

existíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# existíreu
## Català
### Verb

existíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de existir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# existís
## Català
### Verb

existís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# exit
## Anglès
### Nom

exit ‎(plural exits)
* sortida
# existísseu
## Català
### Verb

existísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# exits
## Anglès
### Nom

exits
* forma plural de exit
# existíveu
## Català
### Verb

existíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de existir.
# existíssim
## Català
### Verb

existíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# existíssiu
## Català
### Verb

existíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# exobitantemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ek.so.βiˌtan.teˈmen.te\, meridional \ek.so.βiˌtaŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /ek.so.biˌtan.teˈmen.t(e)/, baix \ek.so.βiˌtaŋ.teˈmen.te\, austral \ek.so.βiˌtan.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De exobitante i el sufix -mente.

### Adverbi

exobitantemente
* exorbitantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xo·bi·tan·te·men·te (7)
# exocervix
## Anglès
### Nom

exocervix ‎(plural exocervixes o exocervices)
* exocèrvix

### Vegeu també

* exocervix. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# exmaridos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ekz.maˈɾi.ðos\, meridional \eh.maˈɾi.ðoh\
       Americà: alt /ekz.maˈɾi.d(o)s/, baix \ekh.maˈɾi.ðoh\, austral \ekh.maˈɾi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Nom

exmaridos m. pl.
* forma plural de exmarido

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·ma·ri·dos (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeimorsx)
# exitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛks.ɪ.tʊm/

### Verb

exitum
* supí acusatiu de exeō
# exiuernar
## Català
### Verb

exiuernar intr.
* (arcaisme) eixivernar

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xi·uer·nar (4)
# exocervices
## Anglès
### Nom

exocervices
* forma plural de exocervix
# exivernà
## Català

   * Homòfons: exivernar

### Verb

exivernà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de exivernar.
    Forma antiga per eixivernà (del verb eixivernar).

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xi·ver·nà (4)
* Anagrama: vexarien
# exmarido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ekz.maˈɾi.ðo\, meridional \eh.maˈɾi.ðo\
       Americà: alt /ekz.maˈɾi.do/, baix \ekh.maˈɾi.ðo\
   * Rimes: -ido
   * Etimologia: Del prefix ex- i marido, del llatí marītus, segle XX.

### Nom

exmarido m. ‎(plural exmaridos)
* exmarit

#### Hiperònims

* expareja, excónyuge

#### Sinònims

* exesposo

#### Relacionats

* exmujer, exesposa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·ma·ri·do (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeimorx)

### Vegeu també

* Normas de escritura de los prefijos: «exmarido», «ex primer ministro» de la RAE.
# espanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpa.ɲən/, occidental /esˈpa.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

espanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espanyar.
# espanyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.sin/, occidental /es.paˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espanyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɲa.βən/, balear /əs.pəˈɲa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.paˈɲa.βen/ valencià /es.paˈɲa.ven/, /es.paˈɲa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espanyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espanyar.
# espanye
## Català
### Verb

espanye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espanyar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espanyar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·nye (3)
* Anagrames: espenya, peanyes
# espanyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpa.ɲəs/, occidental /esˈpa.ɲes/
   * Rimes: -aɲes

### Verb

espanyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espanyar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.sən/, occidental /es.paˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espanyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.səs/, occidental /es.paˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espanyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# espanyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɲa.βəs/, balear /əs.pəˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.paˈɲa.βes/ valencià /es.paˈɲa.ves/, /es.paˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espanyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espanyar.
# espanyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈɲe.sis/, occidental /es.paˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

espanyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espanyar.
# estuviaríeu
## Català
### Verb

estuviaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estuviar.
# estuviassin
## Català
### Verb

estuviassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviasses
## Català
### Verb

estuviasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviat
## Català
### Verb

estuviat
* Participi masculí singular del verb estuviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·vi·at (4)
* Anagrama: tuitaves
# estuviava
## Català
### Verb

estuviava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estuviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estuviar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avistàveu
# estuviassen
## Català
### Verb

estuviassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviassis
## Català
### Verb

estuviassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estuviar.
# estuviau
## Català
### Verb

estuviau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estuviar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estuviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·vi·au (4)
* Anagrama: situàveu
# estuviaven
## Català
### Verb

estuviaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estuviar.
# fabricaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fə.βɾi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /fa.βɾi.kaˈɾi.ɛ/, /fa.βɾi.kaˈɾi.e/ valencià /fa.βɾi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

fabricaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de fabricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de fabricar.
# fabricariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /fa.βɾi.kaˈɾi.va/

### Verb

fabricariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de fabricar.
    Forma algueresa per [jo] fabricaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de fabricar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] fabricaria.
# fabricaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.βɾi.kəˈɾi.əs/, occidental /fa.βɾi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

fabricaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de fabricar.
# fabricariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /fa.βɾi.kaˈɾi.van/

### Verb

fabricariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de fabricar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] fabricarien.
# fabricareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.βɾi.kəˈɾɛw/, occidental /fa.βɾi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

fabricareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de fabricar.
# fabricares
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.βɾiˈka.ɾəs/, occidental /fa.βɾiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

fabricares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de fabricar.
    [Tu] fabricares o vas/vares fabricar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabricar.
    Forma valenciana: [tu] fabriquessis, fabriquesses, fabricasses, fabricassis o fabricares.
# fabricarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.βɾi.kəˈɾi.ən/, occidental /fa.βɾi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

fabricarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de fabricar.
# fabricaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.βɾiˈka.ɾən/, occidental /fa.βɾiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

fabricaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de fabricar.
    [Ells/elles/vostès] fabricaren o van/varen fabricar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabricar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] fabriquessin, fabriquessen, fabricassen, fabricassin o fabricaren.
# fabricare
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.brɪˈkaː.rɛ/

### Verb

fabricāre
* infinitiu del present actiu de fabricō
# exocet rayé
## Francès
### Nom

exocet rayé m. ‎(plural exocets rayés)
* orenol
# exocets rayés
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡ.zɔ.sɛ ʁɛˈje/

### Nom

exocets rayés m. pl.
* forma plural de exocet rayé
# exocet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɡ.zuˈsɛt/ balear /əɡ.zoˈsət/, /əɡ.zuˈsɛt/ Occidental: /eɡ.zoˈset/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

exocet m. ‎(plural exocets)
* orenyola

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xo·cet (3)

### Vegeu també

* exocet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# exocet méditerranéen
## Francès
### Nom

exocet méditerranéen m. ‎(plural exocets méditerranéens)
* orenyola
# exocrine gland
## Anglès
### Nom

exocrine gland ‎(plural exocrine glands)
* (anatomia) glàndula exocrina

### Vegeu també

* exocrine gland. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# exocervixes
## Anglès
### Nom

exocervixes
* forma plural de exocervix
# exocets méditerranéens
## Francès

   * Pronúncia: /ɛɡ.zɔ.sɛ me.di.tɛ.ʁa.neˈɛ̃/

### Nom

exocets méditerranéens m. pl.
* forma plural de exocet méditerranéen
# exocrine glands
## Anglès
### Nom

exocrine glands
* forma plural de exocrine gland
# expliquer
## Francès

   * Pronúncia: /ɛkspliˈke/
   * Etimologia: Del llatí explicāre ‎(«desplegar, explanar»), format a partir de plicare ‎(«plegar»).

### Verb

expliquer
* explicar, explanar
    Sa maladie explique pourquoi il n’est pas venu.La seva malaltia explica per què no ha vingut.
* aclarir
    Cela peut s’expliquer de deux façons.Això es pot aclarir de dues maneres.
* interpretar, traduir
    Cet écolier commence déjà à expliquer Cicéron.Aquest alumne comença a interpretar Ciceró.
* entendre's, explicar-se, aclarir
    Tu dois t’expliquer avec lui.T'has d'entendre amb ell.
# expliqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣe.sow/

### Verb

expliqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] expliquéssiu, expliquésseu, explicàsseu, explicàssiu o explicàreu.
# expliques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əksˈpɫi.kəs/, occidental /eksˈpɫi.kes/
   * Rimes: -ikes
   * Homòfon: explique's ‎(imperatiu, occidental)

### Verb

expliques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de explicar.
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de explicar.
    [Que tu] expliquis o expliques; [tu] no expliquis o expliques.
# expliquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣew/

### Verb

expliquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] expliqueu.
# expliquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣes/

### Verb

expliquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] expliqués, explicàs o explicara.
# expliqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣe.som/

### Verb

expliqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] expliquéssim, expliquéssem, explicàssem, explicàssim o explicàrem.
# expliquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əksˈpɫi.kən/, occidental /eksˈpɫi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

expliquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de explicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb explicar.
    [Que ells/elles/vostès] expliquin o expliquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb explicar.
    Expliquin o expliquen [ells/elles/vostès].
# expliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣe.sen/

### Verb

expliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] expliquessin, expliquessen, explicassin, explicassen o explicaren.
# expliqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eks.pɫi.keˈɣe.ses/

### Verb

expliqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb explicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] expliquessis, expliquesses, explicassis, explicasses o explicares.
# feixés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃes/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃes/ valencià /fejˈʃes/, /feˈʃes/
   * Rimes: -es

### Verb

feixés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* [1] feixàs, feixara
* [2] feixàs, feixara
# feixéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃe.siw/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃe.siw/ valencià /fejˈʃe.siw/, /feˈʃe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

feixéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* feixésseu, feixàssiu, feixàsseu, feixàreu
# feixéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃe.sim/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃe.sim/ valencià /fejˈʃe.sim/, /feˈʃe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

feixéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb feixar.

#### Variants

* feixéssem, feixàssim, feixàssem, feixàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: feixismes
# feixàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəˈʃa.βəw/, balear /fəˈʃa.vəw/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃa.βew/ valencià /fejˈʃa.vew/, /feˈʃa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

feixàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de feixar.
# feixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəˈʃi/ Occidental: nord-occidental /fejˈʃi/ valencià /fejˈʃi/, /feˈʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

feixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de feixar.