OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trobin
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾɔ.βin/

### Verb

trobin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trobar.
    [Que ells/elles/vostès] trobin o troben.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trobar.
    trobin o troben [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bin (2)
* Heterograma de 6 lletres (binort)
* Anagrames: brotin, obrint, torbin
# trobist
## Català antic
### Verb

trobist
* segona persona singular (tu) del passat de trobar

#### Variants

* trobast, trobares
# trobs
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾɔps/
   * Rimes: -ɔps

### Verb

trobs
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trobar.
    Forma septentrional per [tu] trobes.

### Miscel·lània

* Anagrames: brost, brots, torbs

## Català antic
### Verb

trobs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de trobar
# trobis
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾɔ.βis/
   * Rimes: -ɔbis

### Verb

trobis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trobar.
    [Que tu] trobis o trobes; [tu] no trobis o trobes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bis (2)
* Heterograma de 6 lletres (biorst)
* Anagrames: brosti, brostí, brotis, ribots, torbis
# trobàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /tɾoˈβa.jɛm/

### Verb

trobàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] trobàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bà·iem (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeimort)
* Anagrames: botaríem, emboirat, torbàiem
# trobàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /tɾoˈβa.jew/

### Verb

trobàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] trobàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bà·ieu (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeiortu)
* Anagrames: botaríeu, torbàieu
# trobos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ˈtɾɔ.βos/

### Verb

trobos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] trobis o trobes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·bos (2)
* Anagrames: brosto, robots, torbos
# vacil·lassin
## Català
### Verb

vacil·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# vacil·laré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫ.ɫəˈɾe/, /bə.si.ɫəˈɾe/ balear /və.siɫ.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫ.ɫaˈɾe/, /ba.si.ɫaˈɾe/ valencià /va.siɫ.ɫaˈɾe/, /ba.si.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vacil·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vacil·lar.
# vacil·lassis
## Català
### Verb

vacil·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# vacil·laríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫ.ɫəˈɾi.əw/, /bə.si.ɫəˈɾi.əw/ balear /və.siɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫ.ɫaˈɾi.ew/, /ba.si.ɫaˈɾi.ew/ valencià /va.siɫ.ɫaˈɾi.ew/, /ba.si.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vacil·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vacil·lar.
# vacil·lassen
## Català
### Verb

vacil·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# vacil·laràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫ.ɫəˈɾas/, /bə.si.ɫəˈɾas/ balear /və.siɫ.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫ.ɫaˈɾas/, /ba.si.ɫaˈɾas/ valencià /va.siɫ.ɫaˈɾas/, /ba.si.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vacil·laràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vacil·lar.
# vacil·lasses
## Català
### Verb

vacil·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# urgentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uɾˈxen.tes/, meridional \uɾˈheŋ.teh\
       Americà: alt /uɾˈxen.t(e)s/, baix \uɾˈheŋ.teh\, austral /uɾˈxen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

urgentes inv. pl.
* forma plural de urgente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gen·tes (3)
# urgently
## Anglès

   * Etimologia: De urgent i el sufix -ly.

### Adverbi

urgently ‎(comparatiu more urgently, superlatiu most urgently)
* urgentment, amb urgència
# urgentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˌʒemˈmen/ balear /uɾˌʒemˈment/, /urˌʒemˈmen/ Occidental: nord-occidental /urˌd͡ʒemˈmen/ valencià /uɾˌd͡ʒemˈment/, /uɾˌd͡ʒemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De urgent i el sufix -ment.

### Adverbi

urgentment
* D’una manera urgent, amb urgència.

#### Traduccions

* Anglès: urgently $^{(en)}$
* Castellà: urgentemente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gent·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# urgente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uɾˈxen.te/, meridional \uɾˈheŋ.te\
       Americà: alt /uɾˈxen.t(e)/, baix \uɾˈheŋ.te\, austral /uɾˈxen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: Del llatí urgens, equivalent a urgir i el sufix -ente.

### Adjectiu

urgente inv. ‎(plural urgentes)
* urgent

#### Relacionats

* urgencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gen·te (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre urgente
# urges
## Anglès
### Nom

urges
* forma plural de urge

### Verb

urges
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de urge
# urgencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uɾˈxen.θjas/, meridional \uɾˈheŋ.θjah\
       Americà: alt /uɾˈxen.s(ja)s/, baix \uɾˈheŋ.sjah\, austral /uɾˈxen.sjas/
   * Rimes: -enθjas

### Nom

urgencias f. pl.
* forma plural de urgencia
* urgències (secció de l'hospital on s'atenen pacients que necessiten atenció immediata)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gen·cias (3)
* Heterograma de 9 lletres (aceginrsu)
# urgent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈʒen/ balear /uɾˈʒent/, /urˈʒen/ Occidental: nord-occidental /urˈd͡ʒen/ valencià /uɾˈd͡ʒent/, /uɾˈd͡ʒen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí urgens, segle XIV.

### Adjectiu

urgent inv. ‎(plural urgents)
* Que no comporta cap retard ni dilació.

#### Traduccions

* Castellà: urgente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gent (2)
* Heterograma de 6 lletres (egnrtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɜːdʒənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

urgent ‎(comparatiu more urgent, superlatiu most urgent)
* urgent

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# urgentemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uɾˌxen.teˈmen.te/, meridional \uɾˌheŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /uɾˌxen.teˈmen.t(e)/, baix \uɾˌheŋ.teˈmen.te\, austral /uɾˌxen.teˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De urgente i el sufix -mente.

### Adverbi

urgentemente
* urgentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·gen·te·men·te (5)
# urgermanska
## Suec
### Adjectiu

urgermanska
* singular definit absolut de urgermansk
* plural absolut de urgermansk

### Nom

   * Etimologia: Substantivació de urgermansk.
urgermanska c. ‎(sense plural)
* (lingüística) protogermànic

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada urgermanska al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada urgermanska al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada urgermanska al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# valgren
## Català antic
### Verb

valgren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de valer
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de valer
# valgres
## Català antic
### Verb

valgres
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de valer
# valgo
## Català
### Verb

valgo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb valer.

## Italià
### Verb

valgo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de valere
# valgos
## Català
### Verb

valgos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb valer.
# valgra
## Català antic
### Verb

valgra
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de valer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de valer
# valgau
## Català
### Verb

valgau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valgau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de valer
# valgono
## Italià
### Verb

valgono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de valere
# truncas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtrʊŋ.kaːs/

### Verb

truncās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de truncō
# truncation
## Anglès
### Nom

truncation ‎(plural truncations)
* truncadura

### Vegeu també

* truncation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# truncations
## Anglès
### Nom

truncations
* forma plural de truncation
# urinite
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈni.te/

### Verb

urinite
* participi passiu adverbial passat de urini
# urinometri
## Italià

   * Pronúncia: /u.riˈnɔː.me.tri/

### Nom

urinometri m. pl.
* forma plural de urinometro

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·nò·me·tri (5)
# urinometrojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.ri.noˈme.trojn/

### Nom

urinometrojn
* acusatiu plural de urinometro

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·no·me·trojn (5)
# uriniton
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈni.ton/

### Verb

uriniton
* acusatiu de urinito
# urinometroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.ri.noˈme.troj/

### Nom

urinometroj
* forma plural de urinometro

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·no·me·troj (5)
# urinito
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈni.to/

### Verb

urinito ‎(plural urinitoj, acusatiu uriniton, plural acusatiu urinitojn)
* participi passiu nominal passat de urini
# urinitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈni.toj/

### Verb

urinitoj
* forma plural de urinito
# urinitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈni.tojn/

### Verb

urinitojn
* acusatiu plural de urinito
# urinometron
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.ri.noˈme.tron/

### Nom

urinometron
* acusatiu de urinometro

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·no·me·tron (5)
# urinometro
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.ri.noˈme.tro/
   * Etimologia: De urino i el sufix -metro.

### Nom

urinometro ‎(acusatiu urinometron, plural urinometroj, plural acusatiu urinometrojn)
* urinòmetre

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·no·me·tro (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre urinometro

## Italià

   * Pronúncia: /u.riˈnɔː.me.tro/
   * Etimologia: Del prefix urino- i el sufix -metro.

### Nom

urinometro m. ‎(plural urinometri)
* urinòmetre

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·nò·me·tro (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre urinometro
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre urinometro
# tufes
## Català
### Nom

tufes f. pl.
* Forma plural de tufa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·fes (2)
* Anagrames: estuf, fetus, fuets
# tuft
## Anglès

   * Pronúncia: /tʌft/

### Nom

tuft ‎(plural tufts)
* ble

### Verb

tuft ‎(3a persona singular present tufts, gerundi tufting, passat i participi tufted)
* ablenar-se
# vanum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.nʊm/

### Adjectiu

vānum
* nominatiu neutre singular de vānus
* vocatiu neutre singular de vānus
* acusatiu masculí singular de vānus
* acusatiu neutre singular de vānus
# vanus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.nʊs/

### Adjectiu

vānus m., vāna f., vānum n. ‎(comparatiu vānior, superlatiu vānissimus)
* buit
    Ne vana urbis magnitudo esset. ― Perquè aquesta gran ciutat no quedés buida, deshabitada.
* irreal
    Vana imago ― Imatge irreal
* va, inútil
    Vanum argumentum ― Prova no concloent
* fals, va
    Vana promissa ― Promesa falsa
* presumit, vanitós, frívol
    Vanus mendaxque ― Vanitós i mentider

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | vānus | vāna | vānum | vānī | vānae | vāna |
| Vocatiu | vāne | vāna | vānum | vānī | vānae | vāna |
| Acusatiu | vānum | vānam | vānum | vānōs | vānās | vāna |
| Genitiu | vānī | vānae | vānī | vānōrum | vānārum | vānōrum |
| Datiu | vānō | vānae | vānō | vānīs | vānīs | vānīs |
| Ablatiu | vānō | vānā | vānō | vānīs | vānīs | vānīs |
# vantéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈte.səm/, balear /vənˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /banˈte.sem/ valencià /vanˈte.sem/, /banˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vantéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vantar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: van·tés·sem (3)
* Anagrames: ventàssem, vessament
# vanuatustormvogel
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del nesònim Vanuatu (arxipèlg melanesi) i stormvogel ‎(«petrell; fulmar; baldriga»).

### Nom

vanuatustormvogel m. ‎(plural vanuatustormvogels)
* (ornitologia) petrell de Vanuatu (Pterodroma occulta)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# usaran
## Català
### Verb

usaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sa·ran (3)
* Anagrames: nuaràs, suaran
# usaien
## Català
### Verb

usaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sa·ien (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinsu)
* Anagrames: aniseu, suaien
# usaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈsa.xe/, meridional /uˈsa.he/
       Americà: alt /uˈsa.x(e)/, baix /uˈsa.he/, austral /uˈsa.xe/
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: Del català usatge.

### Nom

usaje m. ‎(plural usajes)
* (obsolet) usatge

#### Sinònims

* uso, usanza

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sa·je (3)
# usam
## Català
### Verb

usam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sam (2)
* Anagrames: maus, musa, musà, suam, suma, sumà

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈuː.sam/

### Adjectiu

ūsam
* acusatiu femení singular de ūsus
# usara
## Català
### Verb

usara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sa·ra (3)
* Anagrames: ruasa, sarau, saura, suara, suarà
# usaies
## Català
### Verb

usaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suaies
# usarem
## Català
### Verb

usarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sa·rem (3)
* Heterograma de 6 lletres (aemrsu)
* Anagrames: amures, amurés, maures, maurés, mesura, mesurà, musaré, suarem, suàrem, sumaré
# usajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /uˈsa.xes/, meridional /uˈsa.heh/
       Americà: alt /uˈsa.x(e)s/, baix /uˈsa.heh/, austral /uˈsa.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

usajes m. pl.
* forma plural de usaje
# usant
## Català
### Verb

usant
* Gerundi del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sant (2)
* Anagrames: nuats, sanut, suant, untàs
# usar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uˈza/ Occidental: nord-occidental /uˈza/ valencià /uˈzaɾ/, /uˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: usà
   * Etimologia: Del llatí usare, segle XIII.

### Verb

usar trans., intr.
* Fer ús, fer servir.
* (davant infinitiu) Soler, fer habitualment.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: uso, usa, usem

#### Sinònims

* emprar, utilitzar

#### Traduccions

* Anglès: use $^{(en)}$
* Asturià: usar $^{(ast)}$, utilizar $^{(ast)}$
* Castellà: usar $^{(es)}$
* Francès: utiliser $^{(fr)}$
* Italià: usare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sar (2)
* Anagrames: Arús, raus, saur, suar, sura, surà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: usar

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí vulgar *usare.

### Verb

usar
* usar
* obrar, practicar, executar
* copular
    Quan fo en la cambra, ell usà ab ella, e finalment ell la emprenyà. (Sermons de Sant Vicent Ferrer XXVII)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo

## Castellà

   * Pronúncia: /uˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

usar trans., intr., pron. ‎(pronominal usarse, present uso, passat usé, futur usaré)
* usar

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sar (2)
# valldostà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəʎ.dusˈta/ balear /vəʎ.dosˈta/, /vəʎ.dusˈta/ Occidental: nord-occidental /baʎ.dosˈta/ valencià /vaʎ.dosˈta/, /baʎ.dosˈta/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

valldostà m. ‎(femení valldostana, plural masculí valldostans, plural femení valldostanes)
* Relatiu o pertanyent a la Vall d'Aosta.

#### Traduccions
### Nom

valldostà m. ‎(plural valldostans, femení valldostana)
* Persona que habita o és originària de la Vall d'Aosta.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: vall·dos·tà (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# vallecula cerebelli
## Llatí
### Nom

vallecula cerebelli
* (Terminologia Anatomica) val·lècula cerebel·losa

### Vegeu també

* vallecula cerebelli. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vallegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ʎəˈʒe.sən/, balear /və.ʎəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.ʎeˈʒe.sen/ valencià /va.ʎeˈd͡ʒe.sen/, /ba.ʎeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vallegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vallejar.
# valleculas
## Anglès
### Nom

valleculas
* forma plural de vallecula
# vallege
## Català
### Verb

vallege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vallejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vallejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vallejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vallejar.
# vallecula
## Anglès
### Nom

vallecula ‎(plural valleculas)
* val·lècula

### Vegeu també

* vallecula. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# vallecula epiglottica
## Llatí
### Nom

vallecula epiglottica
* (Terminologia Anatomica) val·lècula epiglòtica, fosseta glossoepiglòtica

### Vegeu també

* vallecula epiglottica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# udararengatik
## Basc
### Nom

udararengatik
* causal definit singular de udara
* causal indefinit de udara
# udararentzat
## Basc
### Nom

udararentzat
* benefactiu indefinit de udara
* benefactiu definit singular de udara
# udaratako
## Basc
### Nom

udaratako
* genitiu locatiu indefinit de udara
# udaratan
## Basc
### Nom

udaratan
* inessiu indefinit de udara
# udaratara
## Basc
### Nom

udaratara
* al·latiu indefinit de udara
# udaratatik
## Basc
### Nom

udaratatik
* ablatiu indefinit de udara
# udararik
## Basc
### Nom

udararik
* partitiu indefinit de udara
# udarataraino
## Basc
### Nom

udarataraino
* terminatiu indefinit de udara
# udarari
## Basc
### Nom

udarari
* datiu definit singular de udara
* datiu indefinit de udara
# udaratarantz
## Basc
### Nom

udaratarantz
* al·latiu direccional indefinit de udara
# velnegrares
## Català
### Verb

velnegrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de velnegrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# velnegram
## Català
### Verb

velnegram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de velnegrar.
# velnegrareu
## Català
### Verb

velnegrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de velnegrar.
# velnegrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbɛɫ.nəˈɣɾa/, balear /ˌvɛɫ.nəˈɣɾa/ Occidental: nord-occidental /ˌbɛɫ.neˈɣɾa/ valencià /ˌvɛɫ.neˈɣɾaɾ/, /ˌbɛɫ.neˈɣɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: velnegrà
   * Etimologia: De vel i negre, segle XVII.

### Verb

velnegrar trans.
* Cobrir amb un vel negre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: velnegro, velnegra, velnegrem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: vel·ne·grar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# velnegraren
## Català
### Verb

velnegraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de velnegrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb velnegrar.
# valsarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫ.səˈɾa/, balear /vəɫ.səˈɾa/ Occidental: nord-occidental /baɫ.saˈɾa/ valencià /vaɫ.saˈɾa/, /baɫ.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

valsarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de valsar.
# valsasi
## Italià
### Verb

valsasi
* participi passat femení singular de valersi
# valsaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫ.səˈɾas/, balear /vəɫ.səˈɾas/ Occidental: nord-occidental /baɫ.saˈɾas/ valencià /vaɫ.saˈɾas/, /baɫ.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

valsaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de valsar.
# valsassin
## Català
### Verb

valsassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valsar.
# valsassen
## Català
### Verb

valsassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valsar.
# valsasses
## Català
### Verb

valsasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valsar.
# uquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /uˈke.səm/, occidental /uˈke.sem/
       Informal: /uˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

uquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ucar.
    [Nosaltres] uquéssim, uquéssem, ucàssem, ucàssim o ucàrem.

#### Sinònims

Variants: aüquéssem, ahuquéssem, huquéssem.
# uquéssim
## Català

   * Pronúncia: /uˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

uquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ucar.
    [Nosaltres] uquéssim, uquéssem, ucàssem, ucàssim o ucàrem.

#### Sinònims

Variants: aüquéssim, ahuquéssim, huquéssim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·qués·sim (3)
* Anagrames: musiques, musiqués, músiques, sumesqui
# ura
## Basc
### Nom

ura
* absolutiu definit singular de ur
# uqués
## Català

   * Pronúncia: /uˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

uqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ucar.
    [Jo] uqués, ucàs o ucara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ucar.
    [Ell/ella/vostè] uqués, ucàs o ucara.

#### Sinònims

Variants: aüqués, ahuqués, huqués.

### Miscel·lània

* Anagrama: suque