OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anomenaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nu.mə.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.no.me.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.no.me.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

anomenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anomenar.

#### Sinònims

* anomenaríveu, forma algueresa.
# anomenassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.sən/ balear /ə.no.məˈna.sən/, /ə.nu.məˈna.sən/ Occidental: /a.no.meˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

anomenassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Ells/elles/vostès] anomenessin, anomenessen, anomenassen, anomenassin o anomenaren.
# anomenasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.səs/ balear /ə.no.məˈna.səs/, /ə.nu.məˈna.səs/ Occidental: /a.no.meˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

anomenasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Tu] anomenessis, anomenesses, anomenasses, anomenassis o anomenares.
# anomenassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

anomenassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Tu] anomenessis, anomenesses, anomenasses, anomenassis o anomenares.
# anomenaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.nu.ma.naˈɾi.vu/

### Verb

anomenaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anomenar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] anomenaríeu.
# arromançava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mənˈsa.βə/ balear /ə.ro.mənˈsa.və/, /ə.ru.mənˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ro.manˈsa.βa/ valencià /a.ro.manˈsa.va/, /a.ro.manˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arromançava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arromançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arromançar.
# arromançassin
## Català
### Verb

arromançassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromançaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.mən.səˈɾi.əw/ balear /ə.ro.mən.səˈɾi.əw/, /ə.ru.mən.səˈɾi.əw/ Occidental: /a.ro.man.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arromançaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arromançar.
# arromançassen
## Català
### Verb

arromançassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromançau
## Català
### Verb

arromançau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arromançar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arromançar.
# arromançassis
## Català
### Verb

arromançassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arromançasses
## Català
### Verb

arromançasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromançar.
# arrischiarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ar.riˈskjar.si/

### Verb

arrischiarsi pron.
* forma pronominal de arrischiare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·schiàr·si (4)
# arrischiasti
## Italià
### Verb

arrischiasti
* segona persona singular (tu) del passat de arrischiare
# arrischiata
## Italià
### Verb

arrischiata
* participi passat femení singular de arrischiare
# arrischiaste
## Italià
### Verb

arrischiaste
* segona persona plural (voi) del passat de arrischiare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
# arrischiassimo
## Italià
### Verb

arrischiassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
# arrischiasse
## Italià
### Verb

arrischiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
# arrischiassero
## Italià
### Verb

arrischiassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
# arrischiassi
## Italià
### Verb

arrischiassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de arrischiare
# arrischiatamente
## Italià

   * Pronúncia: /ar.riˌskja.taˈmen.te/
   * Etimologia: De arrischiato i el sufix -mente.

### Adverbi

arrischiatamente
* arriscadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·schia·ta·mén·te (6)
# arrischiarono
## Italià
### Verb

arrischiarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de arrischiare
# arredoniràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾas/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾas/, /ə.rə.ðu.niˈɾas/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arredoniràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arredonir.
# arredoniré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾe/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾe/, /ə.rə.ðu.niˈɾe/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arredoniré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arredonir.
# arredoniríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾi.əw/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾi.əw/, /ə.rə.ðu.niˈɾi.əw/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arredoniríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arredonir.
# arredonirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾi.ən/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾi.ən/, /ə.rə.ðu.niˈɾi.ən/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arredonirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arredonir.
# arredoniries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾi.əs/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾi.əs/, /ə.rə.ðu.niˈɾi.əs/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arredoniries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arredonir.
# arredonirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾa/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾa/, /ə.rə.ðu.niˈɾa/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arredonirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arredonir.
# arredoniria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ðu.niˈɾi.ə/ balear /ə.rə.ðo.niˈɾi.ə/, /ə.rə.ðu.niˈɾi.ə/ Occidental: /a.re.ðo.niˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arredoniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arredonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arredonir.
# apanaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.nəˈɾe/, occidental /a.pa.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apanaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apanar.
# apanaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.pa.naˈɾi.ɛm/, valencià /a.pa.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

apanaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de apanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·na·rí·em (5)
* Anagrama: apamarien
# apanasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.səs/, occidental /a.paˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

apanasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Tu] apanessis, apanesses, apanasses, apanassis o apanares.
# apanassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

apanassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Tu] apanessis, apanesses, apanasses, apanassis o apanares.
# apanaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.nəˈɾi.əs/, occidental /a.pa.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apanaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apanar.
# apanarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pə.nəˈɾa/, occidental /a.pa.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apanarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apanar.
# apanassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.sən/, occidental /a.paˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

apanassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.
    [Ells/elles/vostès] apanessin, apanessen, apanassen, apanassin o apanaren.
# apanaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pə.nəˈɾas/, occidental /a.pa.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apanaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apanar.
# apanaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.pa.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.pa.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apanaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apanar.
# apanassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈna.sin/, occidental /a.paˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

apanassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanar.

#### Variants

* apanessin, apanessen, apanassen, apanaren
# arteria ulnaris
## Llatí
### Nom

arteria ulnaris
* (Terminologia Anatomica) artèria cubital, artèria ulnar

### Vegeu també

* arteria ulnaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria vertebralis
## Llatí
### Nom

arteria vertebralis
* (Terminologia Anatomica) artèria vertebral

### Vegeu també

* arteria vertebralis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria umbilicalis
## Llatí
### Nom

arteria umbilicalis
* (Terminologia Anatomica) artèria umbilical

### Vegeu també

* arteria umbilicalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria urethralis
## Llatí
### Nom

arteria urethralis
* (Terminologia Anatomica) artèria uretral

### Vegeu també

* arteria urethralis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria zygomaticoorbitalis
## Llatí
### Nom

arteria zygomaticoorbitalis
* (Terminologia Anatomica) artèria zigomaticoorbitària

### Vegeu també

* arteria zygomaticoorbitalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteriae arcuatae renis
## Llatí
### Nom

arteriae arcuatae renis
* (Terminologia Anatomica) artèria arcuada del ronyó, artèria arciforme del ronyó

### Vegeu també

* arteriae arcuatae renis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteriae digitales palmares communes
## Llatí
### Nom

arteriae digitales palmares communes
* (Terminologia Anatomica) artèria digital palmar comuna

### Vegeu també

* arteriae digitales palmares communes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria uterina
## Llatí
### Nom

arteria uterina
* (Terminologia Anatomica) artèria uterina

### Vegeu també

* arteria uterina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria vaginalis
## Llatí
### Nom

arteria vaginalis
* (Terminologia Anatomica) artèria vaginal

### Vegeu també

* arteria vaginalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteriae
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈteː.rɪ.aj/

### Nom

artēriae
* nominatiu plural de artēria
* vocatiu plural de artēria
* genitiu singular de artēria
* datiu singular de artēria
# artis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.tɪs/

### Nom

artis
* genitiu singular de ars
# artisane
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.tiˈzan/

### Nom

artisane f. ‎(plural artisanes)
* forma femenina de artisan
# artist's proof
## Anglès
### Nom

artist's proof ‎(plural artist's proofs)
* (Gravat) prova d'artista

### Vegeu també

* artist's proof. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# artist
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɑːtɪst/ àudio (EUA)

### Nom

artist ‎(plural artists o artistæ)
* artista

## Danès
### Nom

artist c.
* artista

#### Declinació

Declinació de artist :
| Gènere comú | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere comú | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | artist | artisten | artister | artisterne |
| Genitiu | artists | artistens | artisters | artisternes |

## Romanès
### Nom

artist m. ‎(plural artiști, femení artistă)
* artista

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | artist | artistul | (niște) | artiști | artiștii |
| Genitiu-datiu | (unui) | artist | artistului | (unor) | artiști | artiștilor |
| Vocatiu | | artistule, artiste | artistule, artiste | | artiștilor | artiștilor |
# artisans
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.tiˈzɑ̃/

### Nom

artisans m. pl.
* forma plural de artisan
# artist's proofs
## Anglès
### Nom

artist's proofs
* forma plural de artist's proof
# artimó
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈmo/, occidental /aɾ.tiˈmo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí artemone(m), acusatiu de artemōn, del grec antic ᾰ̓ρτέμων ‎(artémōn), segle XIV.

### Nom

artimó m. ‎(plural artimons)
* (nàutica) Pal de popa.
* (nàutica) Vela llatina en el pal de popa.

#### Traduccions

* Anglès: mizzen $^{(en)}$
* Castellà: artimón $^{(es)}$ m.
* Francès: artimon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·mó (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimort)
* Anagrames: amorti, amortí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# artisan
## Francès
### Nom

artisan m. ‎(plural artisans, femení artisane)
* artesà
# artisanes
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.tiˈzan/

### Nom

artisanes f. pl.
* forma plural de artisane
# arromanguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈmaŋ.ɡən/ balear /ə.roˈmaŋ.ɡən/, /ə.ruˈmaŋ.ɡən/ Occidental: /a.roˈmaŋ.ɡen/

### Verb

arromanguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arromangar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arromangar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arromangar.
# arromanguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.səs/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.səs/, /ə.ru.məŋˈɡe.səs/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arromanguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromanguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.sən/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.sən/, /ə.ru.məŋˈɡe.sən/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arromanguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromanguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.sis/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.sis/, /ə.ru.məŋˈɡe.sis/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arromanguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈmaŋ.ɡəs/ balear /ə.roˈmaŋ.ɡəs/, /ə.ruˈmaŋ.ɡəs/ Occidental: /a.roˈmaŋ.ɡes/
   * Rimes: -aŋɡes

### Verb

arromangues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arromangar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arromangar.
# arromanguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡe.sin/ balear /ə.ro.məŋˈɡe.sin/, /ə.ru.məŋˈɡe.sin/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arromanguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡɛw/ balear /ə.ro.məŋˈɡəw/, /ə.ru.məŋˈɡɛw/ Occidental: /a.ro.maŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arromangueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arromangar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arromangar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arromangar.
# aquistéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈte.səm/, occidental /a.kisˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aquistéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quis·tés·sem (4)
* Anagrames: estaquéssim, maquetessis
# aquistàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kisˈta.βəw/, balear /ə.kisˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.kisˈta.βew/ valencià /a.kisˈta.vew/, /a.kisˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aquistàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aquistar.
# aquistéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈte.sim/, occidental /a.kisˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aquistéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.
# aquistéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈte.siw/, occidental /a.kisˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aquistéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.
# aquistí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈti/, occidental /a.kisˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

aquistí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aquistar.
# aquistésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈte.səw/, occidental /a.kisˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aquistésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quis·tés·seu (4)
* Anagrama: estaquéssiu
# aquistés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kisˈtes/, occidental /a.kisˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

aquistés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·quis·tés (3)
* Anagrames: esquiats, estaquis, taquessi
# aquosae
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈkwoː.saj/

### Adjectiu

aquōsae
* nominatiu femení plural de aquōsus
* vocatiu femení plural de aquōsus
* genitiu femení singular de aquōsus
* datiu femení singular de aquōsus
# asfixiara
## Català
### Verb

asfixiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiam
## Català
### Verb

asfixiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de asfixiar.
# asfixiar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fik.siˈar.sə/ balear /əs.fik.siˈaɾ.sə/, /əs.fik.si.ərˈsə/ Occidental: /as.fik.siˈaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

asfixiar-se
* Forma pronominal de asfixiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: asfixiares
# asfixiaran
## Català
### Verb

asfixiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de asfixiar.
# asprejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.ɾəw/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /əs.pɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.ɾew/, valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

asprejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de asprejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# asprejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.βə/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.və/, /əs.pɾəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.βa/ valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.va/, /as.pɾeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

asprejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de asprejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de asprejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: vapejaràs
# asprejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.βən/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.vən/, /əs.pɾəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.βen/ valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.ven/, /as.pɾeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

asprejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de asprejar.
# asprejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa/, /əs.pɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa/, valencià /as.pɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

asprejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de asprejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pre·jà (3)
* Anagrames: arpejàs, rapejàs
# asprejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒat/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒat/, /əs.pɾəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒat/, valencià /as.pɾeˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

asprejat
* Participi masculí singular del verb asprejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pre·jat (3)
* Anagrames: arpejats, rapejats
# asprejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.βəs/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.vəs/, /əs.pɾəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.βes/ valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.ves/, /as.pɾeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

asprejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asprejar.
# asprejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɾəˈʒa.ɾəm/ balear /əs.pɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /əs.pɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /as.pɾeˈʒa.ɾem/, valencià /as.pɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

asprejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de asprejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprejar.
# artillarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ʎəˈɾi.ən/, occidental /aɾ.ti.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

artillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de artillar.
# artillares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈʎa.ɾəs/, occidental /aɾ.tiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

artillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de artillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·lla·res (4)
* Anagrames: arrastelli, arrastellí, estirallar, ratllaries, trallaries
# artillaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/, occidental /aɾ.ti.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

artillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de artillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de artillar.
# artillara
## Català
### Verb

artillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ratllaria, trallaria
# artillaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ʎəˈɾan/, occidental /aɾ.ti.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

artillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de artillar.
# artillaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈʎa.ɾən/, occidental /aɾ.tiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

artillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de artillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·lla·ren (4)
* Anagrames: ratllarien, trallarien
# artillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.tiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /ar.tiˈʎa/ valencià /aɾ.tiˈʎaɾ/, /aɾ.tiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: artillà
   * Etimologia: Del francès antic artillier, segle XVI.

### Verb

artillar trans.
* Armar amb artilleria.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: artillo, artilla, artillem

#### Traduccions

* Castellà: artillar $^{(es)}$
* Francès: artiller $^{(fr)}$
* Gallec: artillar $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·llar (3)
* Anagrames: trillara, trillarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# artillarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ʎəˈɾɛm/ balear /əɾ.ti.ʎəˈɾəm/, /ər.ti.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /aɾ.ti.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

artillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de artillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·lla·rem (4)
* Anagrames: ratllaríem, trallaríem