OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incoéssem
## Català
### Verb

incoéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incoar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·és·sem (4)
# incomodàssem
## Català
### Verb

incomodàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dàs·sem (5)
# incomodàssim
## Català
### Verb

incomodàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dàs·sim (5)
# incomodeguéssom
## Català
### Verb

incomodeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·de·gués·som (6)
# incomodéssim
## Català
### Verb

incomodéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dés·sim (5)
# incomodéssem
## Català
### Verb

incomodéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·dés·sem (5)
# incompliguérem
## Català
### Verb

incompliguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incomplir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·pli·gué·rem (5)
# incomplírem
## Català
### Verb

incomplírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incomplir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·plí·rem (4)
# incompliguéssem
## Català
### Verb

incompliguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·pli·gués·sem (5)
# incomplíssem
## Català
### Verb

incomplíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·plís·sem (4)
# incomplíssim
## Català
### Verb

incomplíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·plís·sim (4)
# incomunicàrem
## Català
### Verb

incomunicàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incomunicar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·cà·rem (6)
# incomunicàssim
## Català
### Verb

incomunicàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·càs·sim (6)
# incomunicàssem
## Català
### Verb

incomunicàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·càs·sem (6)
# incomuniquéssem
## Català
### Verb

incomuniquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·qués·sem (6)
# incomuniquéssim
## Català
### Verb

incomuniquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mu·ni·qués·sim (6)
# incorporàrem
## Català
### Verb

incorporàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incorporar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rà·rem (5)
# incorporàssem
## Català
### Verb

incorporàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·ràs·sem (5)
# incorporàssim
## Català
### Verb

incorporàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·ràs·sim (5)
# incorporeguéssom
## Català
### Verb

incorporeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·re·gués·som (6)
# incorporéssem
## Català
### Verb

incorporéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rés·sem (5)
# incorporéssim
## Català
### Verb

incorporéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rés·sim (5)
# incorreguérem
## Català
### Verb

incorreguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incórrer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gué·rem (5)
# incorreguéssim
## Català
### Verb

incorreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gués·sim (5)
# incorreguéssem
## Català
### Verb

incorreguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gués·sem (5)
# incorrérem
## Català
### Verb

incorrérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·ré·rem (4)
# incrementàrem
## Català
### Verb

incrementàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incrementar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tà·rem (5)
# incrementàssem
## Català
### Verb

incrementàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tàs·sem (5)
# incorréssem
## Català
### Verb

incorréssem
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·rés·sem (4)
# incrementàssim
## Català
### Verb

incrementàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tàs·sim (5)
# incrementeguéssom
## Català
### Verb

incrementeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·te·gués·som (6)
# incrementéssem
## Català
### Verb

incrementéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tés·sem (5)
# increpeguéssom
## Català
### Verb

increpeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pe·gués·som (5)
# incrementéssim
## Català
### Verb

incrementéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tés·sim (5)
# increpéssim
## Català
### Verb

increpéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pés·sim (4)
# incriminàrem
## Català
### Verb

incriminàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incriminar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·nà·rem (5)
# increpéssem
## Català
### Verb

increpéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pés·sem (4)
# incriminàssem
## Català
### Verb

incriminàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·nàs·sem (5)
# incriminàssim
## Català
### Verb

incriminàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·nàs·sim (5)
# incriminéssem
## Català
### Verb

incriminéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·nés·sem (5)
# incriminéssim
## Català
### Verb

incriminéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·nés·sim (5)
# incrimineguéssom
## Català
### Verb

incrimineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incriminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cri·mi·ne·gués·som (6)
# incrustàssem
## Català
### Verb

incrustàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tàs·sem (4)
# incrustàrem
## Català
### Verb

incrustàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incrustar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tà·rem (4)
# incrustàssim
## Català
### Verb

incrustàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tàs·sim (4)
# incrustéssim
## Català
### Verb

incrustéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tés·sim (4)
# incrustéssem
## Català
### Verb

incrustéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tés·sem (4)
# incubàrem
## Català
### Verb

incubàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incubar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bà·rem (4)
* Heterograma de 9 lletres (abceimnru)
# incubàssem
## Català
### Verb

incubàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bàs·sem (4)
# incubàssim
## Català
### Verb

incubàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bàs·sim (4)
# incubeguéssom
## Català
### Verb

incubeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·be·gués·som (5)
# incubéssem
## Català
### Verb

incubéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bés·sem (4)
# incubéssim
## Català
### Verb

incubéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cu·bés·sim (4)
# inculcàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈka.ɾəm/, occidental /iŋ.kuɫˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

inculcàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inculcar.
    [Nosaltres] inculcàrem o vam/vàrem inculcar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma valenciana: [nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·cà·rem (4)
# inculcàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈka.səm/, occidental /iŋ.kuɫˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

inculcàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·càs·sem (4)
# inculcàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

inculcàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·càs·sim (4)
# inculpàrem
## Català
### Verb

inculpàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inculpar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pà·rem (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceilmnpru)
# inculpàssem
## Català
### Verb

inculpàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pàs·sem (4)
# inculpàssim
## Català
### Verb

inculpàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pàs·sim (4)
# inculpeguéssom
## Català
### Verb

inculpeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pe·gués·som (5)
# inculpéssim
## Català
### Verb

inculpéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pés·sim (4)
# inculpéssem
## Català
### Verb

inculpéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pés·sem (4)
# inculqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kuɫ.keˈɣe.som/

### Verb

inculqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·que·gués·som (5)
# inculquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈke.səm/, occidental /iŋ.kuɫˈke.sem/
       Informal: /iŋ.kuɫˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

inculquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·qués·sem (4)
# inculquéssim
## Català

   * Pronúncia: /iŋ.kuɫˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

inculquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·qués·sim (4)
# incumbírem
## Català
### Verb

incumbírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incumbir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incumbir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cum·bí·rem (4)
# incumbíssem
## Català
### Verb

incumbíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incumbir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cum·bís·sem (4)
# incumbíssim
## Català
### Verb

incumbíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incumbir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cum·bís·sim (4)
# indagàssem
## Català
### Verb

indagàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gàs·sem (4)
# indagàrem
## Català
### Verb

indagàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indagar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gà·rem (4)
# indagàssim
## Català
### Verb

indagàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gàs·sim (4)
# indagueguéssom
## Català
### Verb

indagueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gue·gués·som (5)
# indaguéssem
## Català
### Verb

indaguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gués·sem (4)
# indaguéssim
## Català
### Verb

indaguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·gués·sim (4)
# indemnitzàrem
## Català
### Verb

indemnitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indemnitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·zà·rem (5)
# indemnitzàssem
## Català
### Verb

indemnitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·zàs·sem (5)
# indemnitzàssim
## Català
### Verb

indemnitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·zàs·sim (5)
# indemnitzeguéssom
## Català
### Verb

indemnitzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·ze·gués·som (6)
# indemnitzéssem
## Català
### Verb

indemnitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·zés·sem (5)
# indemnitzéssim
## Català
### Verb

indemnitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dem·nit·zés·sim (5)
# independitzàrem
## Català
### Verb

independitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de independitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zà·rem (6)
# independitzàssem
## Català
### Verb

independitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zàs·sem (6)
# independitzàssim
## Català
### Verb

independitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zàs·sim (6)
# independitzéssem
## Català
### Verb

independitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zés·sem (6)
# indexàrem
## Català
### Verb

indexàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indexar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xà·rem (4)
# independitzéssim
## Català
### Verb

independitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb independitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dit·zés·sim (6)
# indexàssem
## Català
### Verb

indexàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xàs·sem (4)
# indexàssim
## Català
### Verb

indexàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xàs·sim (4)
# indexeguéssom
## Català
### Verb

indexeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xe·gués·som (5)
# indexéssem
## Català
### Verb

indexéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xés·sem (4)
# indexéssim
## Català
### Verb

indexéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xés·sim (4)
# indicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.ɾəm/, occidental /in.diˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

indicàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indicar.
    [Nosaltres] indicàrem o vam/vàrem indicar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma valenciana: [nosaltres] indiquéssim, indiquéssem, indicàssem, indicàssim o indicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·cà·rem (4)
* Anagrama: candiríem
# indicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

indicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Nosaltres] indiquéssim, indiquéssem, indicàssem, indicàssim o indicàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·càs·sim (4)
# indiciàssem
## Català
### Verb

indiciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·às·sem (5)
# indiciàssim
## Català
### Verb

indiciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·às·sim (5)
# indicieguéssom
## Català
### Verb

indicieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·e·gués·som (6)
# indiciéssem
## Català
### Verb

indiciéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·és·sem (5)
# indiciéssim
## Català
### Verb

indiciéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indiciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ci·és·sim (5)
# indigestàrem
## Català
### Verb

indigestàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indigestar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tà·rem (5)
# indigestàssem
## Català
### Verb

indigestàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tàs·sem (5)
# indigestàssim
## Català
### Verb

indigestàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tàs·sim (5)
# indigestéssem
## Català
### Verb

indigestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tés·sem (5)
# indigestéssim
## Català
### Verb

indigestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·tés·sim (5)
# indignàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈna.ɾem/, valencià /in.diɡˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

indignàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indignar.
    [Nosaltres] indignàrem o vam/vàrem indignar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.
    Forma valenciana: [nosaltres] indignéssim, indignéssem, indignàssem, indignàssim o indignàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dig·nà·rem (4)