OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# carina
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾi.nə/, occidental /kaˈɾi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

carina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de carinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·na (3)
* Anagrames: acarin, canari, càrnia

## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈriː.na/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *ḱerh₂-.

### Nom

carīna f. ‎(genitiu carīnae)
* quilla

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | carīna | carīnae |
| Vocatiu | carīna | carīnae |
| Acusatiu | carīnam | carīnās |
| Genitiu | carīnae | carīnārum |
| Datiu | carīnae | carīnīs |
| Ablatiu | carīnā | carīnīs |
# carinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈna/, occidental /ka.ɾiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

carinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nà (3)
* Anagrames: acarin, canari, càrnia
# canari
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈna.ɾi/, occidental /kaˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: De Canàries, segle XVI.

### Adjectiu

canari m. ‎(femení canària, plural masculí canaris, plural femení canàries)
* Relatiu a les illes Canàries, als seus habitants o a la seva llengua.

#### Traduccions

* Alemany: kanarisch $^{(de)}$
* Castellà: canario $^{(es)}$
* Francès: canarien $^{(fr)}$

### Nom

canari m. ‎(plural canaris, femení canària)
* Natural de les illes Canàries.

#### Traduccions

* Alemany: Kanarier $^{(de)}$
* Castellà: canario $^{(es)}$
* Francès: Canarien $^{(fr)}$

### Nom

canari m. ‎(plural canaris)
* (ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).
* (botànica) Planta enfiladissa de la família de les tropeolàcies de fulles dividides en lòbuls i flors d'un color groc pàl·lid (Tropaeolum peregrinum).
* (peixos) Peix de la família dels làbrids de color rosat o groc vermellós (Symphodus mediterraneus).
* (peixos) tamborer
* (peixos) planxeta
* Variant del castellà parlat a les illes Canàries.
* (col·loquial) penis

#### Sinònims

* (peix Symphodus mediterraneus) canonge, nit, porcellana, roquer, saig, tord, tord roquer, vaqueta, mariquita, tort

#### Traduccions

* Alemany: Kanarienvogel $^{(de)}$
* Anglès: canary $^{(en)}$
* Asturià: canariu $^{(ast)}$
* Castellà: canario $^{(es)}$
* Francès: canari $^{(fr)}$
* Alemany: Mittelmeerlippfisch $^{(de)}$
* Anglès: axillary wrasse $^{(en)}$, gold-sinny $^{(en)}$
* Castellà: tordo de roca $^{(es)}$, vagueta $^{(es)}$, vaqueta $^{(es)}$
* Francès: crénilabre rouquié $^{(fr)}$, siblaire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·na·ri (3)
* Anagrames: acarin, carina, Carina, carinà, càrnia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* canari. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Francès

   * Pronúncia: /ka.naˈʁi/

### Nom

canari m. ‎(plural canaris)
* canari (ocell)
# castrassin
## Català
### Verb

castrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb castrar.

#### Variants

* castreguessen, castressin, castressen, castrassen, castraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tras·sin (3)
* Anagrama: sacristans
# sacristans
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kɾisˈtans/, occidental /sa.kɾisˈtans/
   * Rimes: -ans

### Nom

sacristans m. pl.
* Forma plural de sacristà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cris·tans (3)
* Anagrama: castrassin
# transisca
## Català
### Verb

transisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb transir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb transir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb transir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tran·sis·ca (3)
* Anagrama: sànscrita
# sànscrita
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsans.kɾi.tə/, occidental /ˈsans.kɾi.ta/

### Adjectiu

sànscrita f. ‎(plural sànscrites)
* Forma femenina de sànscrit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sàns·cri·ta (3)
* Anagrama: transisca
# catarins
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.təˈrins/, occidental /ka.taˈrins/
   * Rimes: -ins

### Nom

catarins m. pl.
* Forma plural de catarí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ta·rins (3)
* Anagrama: carinats
# cornaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kur.nəˈɾi.ə/ balear /koɾ.nəˈɾi.ə/, /kur.nəˈɾi.ə/ Occidental: /koɾ.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cornaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·na·ri·a (4)
* Anagrames: arraconi, arraconí, caironar, conraria, narració, orincara, orincarà, racionar, roncaria
# carrassin
## Català
### Verb

carrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carressin, carressen, carrassen, carraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ras·sin (3)
* Anagrama: incrassar
# acarin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɾin/, occidental /aˈka.ɾin/
   * Rimes: -aɾin

### Verb

acarin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acarar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rin (3)
* Anagrames: canari, carina, Carina, carinà, càrnia
# carinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈnats/, occidental /ka.ɾiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

carinats
* Participi masculí plural del verb carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nats (3)
* Anagrama: catarins
# citaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.təˈɾan/, occidental /si.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

citaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de citar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·ran (3)
* Anagrames: atracin, cairant, cariant, carinat
# atracin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɾa.sin/, occidental /aˈtɾa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

atracin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atraçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·cin (3)
* Anagrames: cairant, cariant, carinat, citaran
# carinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈnat/, occidental /ka.ɾiˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

carinat
* Participi masculí singular del verb carinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·nat (3)
* Anagrames: atracin, cairant, cariant, citaran
# cariant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾiˈan/ balear /kə.ɾiˈant/, /kə.ɾiˈan/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾiˈan/ valencià /ka.ɾiˈant/, /ka.ɾiˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cariant
* Gerundi del verb cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ant (3)
* Anagrames: atracin, cairant, carinat, citaran
# cairant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəjˈɾan/ balear /kəjˈɾant/, /kəjˈɾan/ Occidental: nord-occidental /kajˈɾan/ valencià /kajˈɾant/, /kajˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cairant
* Gerundi del verb cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·rant (2)
* Anagrames: atracin, cariant, carinat, citaran
# nàutica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈnaw.ti.kə/, occidental /ˈnaw.ti.ka/

### Adjectiu

nàutica f. ‎(plural nàutiques)
* Forma femenina de nàutic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nàu·ti·ca (3)
* Anagrames: cutània, incauta
# cutània
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈta.ni.ə/, occidental /kuˈta.ni.a/
   * Rimes: -ania

### Adjectiu

cutània f. ‎(plural cutànies)
* Forma femenina de cutani.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·tà·ni·a (4)
* Anagrames: incauta, nàutica
# incauta
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkaw.tə/, occidental /iŋˈkaw.ta/
   * Rimes: -awta

### Adjectiu

incauta f. ‎(plural incautes)
* Forma femenina de incaut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cau·ta (3)
* Anagrames: cutània, nàutica
# coparia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.pəˈɾi.ə/ balear /ko.pəˈɾi.ə/, /ku.pəˈɾi.ə/ Occidental: /ko.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

coparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de copar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de copar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pa·ri·a (4)
* Anagrames: copiara, copiarà
# copiara
## Català
### Verb

copiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb copiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb copiar.

#### Variants

* [1] copiessi, copiessa, copieguessa, copiés, copiàs
* [2] copiessi, copiegués, copiés, copiàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pi·a·ra (4)
* Anagrama: coparia
# copiarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.pi.əˈɾa/ balear /ko.pi.əˈɾa/, /ku.pi.əˈɾa/ Occidental: /ko.pi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

copiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de copiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pi·a·rà (4)
* Anagrama: coparia
# baratar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ɾəˈta/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾaˈta/ valencià /ba.ɾaˈtaɾ/, /ba.ɾaˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: baratà
   * Etimologia: D’origen preromà, segle XIII, cognat de l’occità baratar, francès antic barater, castellà baratar, portuguès baratar. Probablement cèltic, del protocèltic *mratom ‎(«frau, sedició»), de l’arrel de *marnati ‎(«trair»), en aquest cas cognat de l’irlandès brath, bretó barad, gal·lès brad.

### Verb

baratar trans.
* Canviar una cosa per una altra, encara que el valor no sigui semblant.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: barato, barata, baratem

#### Sinònims

* bescanviar

#### Derivats

* malbaratar
* barater

#### Traduccions

* Anglès: exchange $^{(en)}$
* Castellà: trocar $^{(es)}$
* Francès: échanger $^{(fr)}$
* Italià: scambiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ra·tar (3)
* Anagrama: tabarra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DECat, Optimot
# copsaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kup.səˈɾi.ə/ balear /kop.səˈɾi.ə/, /kup.səˈɾi.ə/ Occidental: /kop.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

copsaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de copsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de copsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cop·sa·ri·a (4)
* Anagrama: copiaràs
# copiaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.pi.əˈɾas/ balear /ko.pi.əˈɾas/, /ku.pi.əˈɾas/ Occidental: /ko.pi.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

copiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de copiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·pi·a·ràs (4)
* Anagrama: copsaria
# toscaria
## Català
### Verb

toscaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de toscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de toscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tos·ca·ri·a (4)
* Anagrama: costaria
# costaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kus.təˈɾi.ə/ balear /kos.təˈɾi.ə/, /kus.təˈɾi.ə/ Occidental: /kos.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

costaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de costar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de costar.

#### Variants

* [1] costariva
* [2] costariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ri·a (4)
* Anagrama: toscaria
# avortisca
## Català
### Verb

avortisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avortir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vor·tis·ca (4)
* Anagrames: costariva, toriscava
# toriscava
## Català
### Verb

toriscava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de toriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de toriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ris·ca·va (4)
* Anagrames: avortisca, costariva
# costariva
## Català
### Verb

costariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de costar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de costar.

#### Variants

* [1] costaria
* [2] costaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ri·va (4)
* Anagrames: avortisca, toriscava
# astuciosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.siˈo.zə/, occidental /as.tu.siˈo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

astuciosa f. ‎(plural astucioses)
* Forma femenina de astuciós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·tu·ci·o·sa (5)
* Anagrama: acotàssiu
# acotàssiu
## Català
### Verb

acotàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tàs·siu (4)
* Anagrama: astuciosa
# costaia
## Català
### Verb

costaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de costar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de costar.

#### Variants

* [1] costavi, costava
* [2] costava

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·ta·ia (3)
* Anagrames: acotiàs, Iocasta
# Iocasta
## Català

   * Etimologia: del grec antic

### Nom propi

Iocasta f.
* Prenom femení

#### Traduccions

* Castellà: Yocasta $^{(es)}$
* Francès: Jocaste $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Io·cas·ta (3)
* Anagrames: acotiàs, costaia

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, 1995, 109. ISBN 978-84-96863-94-1.
# acotiàs
## Català
### Verb

acotiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·às (4)
* Anagrames: costaia, Iocasta
# picara
## Català

   * Pronúncia: valencià /piˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

picara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    [Jo] piqués, picàs o picara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb picar.
    [Ell/ella/vostè] piqués, picàs o picara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ca·ra (3)
* Anagrames: capira, capirà, carpia, carpià
# picarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/pi.kəˈɾə/, occidental /pi.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

picarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de picar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·ca·rà (3)
* Anagrames: capira, capirà, carpia, carpià
# capira
## Català
### Verb

capira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb capir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb capir.

#### Variants

* [1] capís
* [2] capís

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·ra (3)
* Anagrames: carpia, carpià, picara, picarà
# capirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.piˈɾa/, occidental /ka.piˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

capirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de capir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pi·rà (3)
* Anagrames: carpia, carpià, picara, picarà

## Italià
### Verb

capirà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de capire
# crisparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾis.pəˈɾa/, occidental /kɾis.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

crisparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de crispar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·pa·rà (3)
* Anagrama: carpiràs
# carpiràs
## Català
### Verb

carpiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carpir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·pi·ràs (3)
* Anagrames: crispara, crisparà
# crispara
## Català
### Verb

crispara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb crispar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb crispar.

#### Variants

* [1] crispessi, crispessa, crispeguessa, crispés, crispàs
* [2] crispegués, crispés, crispàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·pa·ra (3)
* Anagrama: carpiràs
# carià
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈa/, occidental /ka.ɾiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

carià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cariar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·à (3)
* Anagrames: acari, acarí, caira, cairà, carai
# caira
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkaj.ɾə/, occidental /ˈkaj.ɾa/
   * Rimes: -ajɾa

### Verb

caira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cairar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cai·ra (2)
* Anagrames: acari, acarí, carai, caria, carià, cària
# cairà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.iˈɾa/, occidental /ka.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

cairà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·i·rà (3)
* Anagrames: acari, acarí, carai, caria, carià, cària
# carai
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾaj/, occidental /kaˈɾaj/
   * Rimes: -aj
   * Etimologia: Eufemisme de carall.

### Interjecció

carai!
* carall

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rai (2)
* Anagrames: acari, acarí, caira, cairà, caria, carià, cària

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# acari
## Català
### Verb

acari
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acarar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ri (3)
* Anagrames: caira, cairà, carai, caria, carià, cària

## Romanès
### Nom

acari
* forma plural de acar
# acarí
## Català
### Verb

acarí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rí (3)
* Anagrames: caira, cairà, carai, caria, carià, cària
# cuirassar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kuj.ɾəˈsa/ Occidental: nord-occidental /kuj.ɾaˈsa/ valencià /kuj.ɾaˈsaɾ/, /kwi.ɾaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cuirassà
   * Etimologia: De cuirassa.

### Verb

cuirassar trans.
* (nàutica) Blindar amb una cuirassa.
* (electrotècnia) Blindar un equip elèctric.
* Fer tornar insensible a una circumstància.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cuirasso, cuirassa, cuirassem

#### Sinònims

* encuirassar

#### Traduccions

* Anglès: armour $^{(en)}$
* Castellà: acorazar $^{(es)}$
* Francès: cuirasser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·ras·sar (3)
* Anagrama: carràssiu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# carràssiu
## Català
### Verb

carràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carrar.

#### Variants

* carréssiu, carrésseu, carràsseu, carràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ràs·siu (3)
* Anagrama: cuirassar
# sarcia
## Català
### Verb

sarcia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sarcir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ci·a (3)
* Anagrames: acaris, cariàs, saciar
# saciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sə.siˈa/ Occidental: nord-occidental /sa.siˈa/ valencià /sa.siˈaɾ/, /sa.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí satiare, segle XV.

### Verb

saciar trans.
* sadollar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: sacio, sacia, saciem

#### Derivats

* assaciar

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ci·ar (3)
* Anagrames: acaris, cariàs, sarcia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# acaris
## Català
### Verb

acaris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ris (3)
* Anagrames: cariàs, saciar, sarcia
# sacrista
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈkɾis.tə/, occidental /saˈkɾis.ta/, /saˈkɾis.te/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: Del llatí tardà sacrista, de sacrum ‎(«sagrat»), segle XIII.

### Nom

sacrista m. ‎(plural sacristes)
* (històric) Clergue que feia de sagristà d’una catedral.
    «Altres plans continuaren impedint que el rei Jaume I s'aboqués a la projectada expedició a les nostres illes. Per fortuna, no trigà a iniciar-la de nou el sacrista de Girona i arquebisbe electe de Tarragona, Guillem de Montgrí.» (Isidor Macabich i Llobet, Eivissa: les seves institucions històriques, 1964)

#### Traduccions

* Castellà: sacrista $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cris·ta (3)
* Anagrama: catarsis

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# sacristà
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kɾisˈta/, occidental /sa.kɾisˈta/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Cultisme del llatí medieval sacristānus. Vegeu sagristà.

### Nom

sacristà m. ‎(plural sacristans, femení sacristana)
* (antic, dialectal) Forma alternativa de sagristà.
    «Els sacristants de l'ultramuntanisme han lluitat contra els socialistes demòcrates i han descobert les corrupcions en les quals eren implicats.» (Teresa Pàmies, Mascles no masclistes, 1987)

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·cris·tà (3)
* Anagrama: catarsis

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# catarsis
## Català
### Nom

catarsis f. pl.
* Forma plural de catarsi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·tar·sis (3)
* Anagrames: sacrista, sacristà

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈtaɾ.sis/, meridional /kaˈtaɾ.sih/
       Americà: alt /kaˈtaɾ.s(i)s/, baix /kaˈtaɾ.sih/, austral /kaˈtaɾ.sis/
   * Rimes: -aɾsis

### Nom

catarsis f. ‎(plural invariable)
* catarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·tar·sis (3)

### Vegeu també

* catarsis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# traïsca
## Català
### Verb

traïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trair.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trair.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ïs·ca (3)
* Anagrames: atracis, cairats, cariats, catarsi, citaràs
# catarsi
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈtar.si/, occidental /kaˈtaɾ.si/
   * Rimes: -aɾsi
   * Etimologia: Del grec antic κάθαρσις ‎(kátharsis, «purificació»), encunyat en sentit figurat emocional per Aristòtil i en sentit psiquiàtric per Freud.

### Nom

catarsi f. ‎(plural catarsis)
* Purificació de les emocions primàries produïda per una obra d’art.
* Relaxament de la tensió i de l’ànsia obtingut de l'exteriorització i expressió verbal d'experiències i actituds doloroses que havien estat allunyades de la consciència mitjançant el mecanisme de la repressió.

#### Traduccions

* Anglès: catharsis $^{(en)}$
* Castellà: catarsis $^{(es)}$
* Francès: catharsis $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·tar·si (3)
* Anagrames: atracis, cairats, cariats, citaràs, traïsca

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* catarsi. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# atracis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɾa.sis/, occidental /aˈtɾa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

atracis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·cis (3)
* Anagrames: cairats, cariats, catarsi, citaràs, traïsca
# citaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/si.təˈɾəs/, occidental /si.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

citaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de citar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·ta·ràs (3)
* Anagrames: atracis, cairats, cariats, catarsi, traïsca