OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esquer
## Català

   * Pronúncia: (nom)
       Oriental: /əsˈke/ Occidental: nord-occidental /esˈke/, valencià /esˈkeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Pronúncia: (adjectiu) oriental /əsˈkɛr/, occidental /esˈkɛɾ/
   * Rimes: -ɛɾ

### Nom

esquer m. ‎(plural esquers)
* Menjar que serveix per a atreure els animals, típicament els aucells o els peixos.

#### Sinònims

* esca

#### Traduccions

* Alemany: Köder $^{(de)}$ m.
* Anglès: bait $^{(en)}$
* Àrab: طُعْم‎ $^{(ar)}$
* Armeni: խայծ $^{(hy)}$ ‎(khaits)
* Basc: amuzki $^{(eu)}$
* Búlgar: стръв $^{(bg)}$ m. ‎(strav)
* Castellà: cebo $^{(es)}$ m.
* Coreà: 미끼 $^{(ko)}$ ‎(mikki)
* Eslovac: návnada $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: vaba $^{(sl)}$ f.
* Finès: syötti $^{(fi)}$
* Francès: appât $^{(fr)}$ m.
* Gallec: isca $^{(gl)}$ f., bezo $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: abwyd $^{(cy)}$ m. pl.
* Grec: δόλωμα $^{(el)}$ n. ‎(dóloma)
* Grec antic: δέλεαρ $^{(grc)}$ n. ‎(délear)
* Hongarès: csali $^{(hu)}$
* Italià: esca $^{(it)}$ f.
* Japonès: 餌 $^{(ja)}$
* Llatí: cibus $^{(la)}$ m., esca $^{(la)}$ f.
* Macedoni: мамец $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: aas $^{(nl)}$ n., lokaas $^{(nl)}$ n.
* Noruec: beita $^{(no)}$ f., agn $^{(no)}$ n.
* Polonès: przynęta $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: isca $^{(pt)}$ f., cevo $^{(pt)}$ m.
* Romanès: momeală $^{(ro)}$ f., nadă $^{(ro)}$ f.
* Rus: прима́нка $^{(ru)}$ f. ‎(primanka), нажи́вка $^{(ru)}$ f. ‎(najivka)
* Serbocroat: мамац $^{(sh)}$, mamac $^{(sh)}$ m.
* Suec: agn $^{(sv)}$ n.
* Tagal: pain $^{(tl)}$
* Tai: เหยื่อ $^{(th)}$
* Turc: yem $^{(tr)}$
* Txec: návnada $^{(cs)}$ f.
* Vietnamita: mồi $^{(vi)}$
* Volapük: bätazib $^{(vo)}$
* Xinès: 誘餌 $^{(zh)}$ ‎(诱饵, yòu'ěr)

### Adjectiu

esquer m. ‎(femení esquerra, plural masculí esquers, plural femení esquerres)
* (valencià, mallorquí) Forma alternativa de esquerre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·quer (2)
* Anagrames: queres, querés, reques, requés

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# queres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈke.ɾəs/, occidental /ˈke.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

queres f. pl.
* Forma plural de quera.

### Verb

queres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de querar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* [2] queris

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·res (2)
* Anagrames: esquer, reques, requés
# reques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.kəs/, occidental /ˈre.kes/
   * Rimes: -ekes

### Verb

reques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de recar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb recar.

#### Variants

* [2] requis

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ques (2)
* Anagrames: esquer, queres, querés
# querés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɾes/, occidental /keˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

querés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb querar-se.

#### Variants

* [1] queràs, querara
* [2] queràs, querara

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·rés (2)
* Anagrames: esquer, reques, requés
# requés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈkes/, occidental /reˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

requés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb recar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb recar.

#### Variants

* [1] recàs, recara
* [2] recàs, recara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·qués (2)
* Anagrames: esquer, queres, querés
# quere
## Català
### Verb

quere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de querar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb querar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb querar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb querar-se.

#### Variants

* [1] quero, queri, quer
* [2] queri
* [3] queri
* [4] queri

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·re (2)
* Anagrama: reque
# reque
## Català
### Verb

reque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de recar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb recar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb recar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb recar.

#### Variants

* [1] reco, requi, rec
* [2,3,4] requi

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·que (2)
* Anagrama: quere
# quereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛw/ balear /kəˈɾəw/, /kəˈɾɛw/ Occidental: /keˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

quereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de querar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb querar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb querar-se.

#### Variants

* [1] querau
* [3] querau

### Miscel·lània

* Síl·labes: que·reu (2)
* Anagrama: requeu
# requeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈkɛw/ balear /rəˈkəw/, /rəˈkɛw/ Occidental: /reˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

requeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de recar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb recar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb recar.

#### Variants

* [1] recau
* [3] recau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·queu (2)
* Anagrama: quereu
# verres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.rəs/, balear /ˈvɛ.rəs/ Occidental: /ˈbɛ.res/, /ˈvɛ.res/
   * Rimes: -ɛres

### Nom

verres f. pl.
* Forma plural de verra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·res (2)
* Anagrames: revers, server

## Francès
### Nom

verres m. pl.
* forma plural de verre
# revers
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɛrs/, balear /rəˈvɛɾs/ Occidental: nord-occidental /reˈβɛrs/ valencià /reˈvɛɾs/, /reˈβɛɾs/
   * Rimes: -ɛɾs

### Nom

revers m. ‎(plural reversos)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.
* (futbol americà) Jugada ofensiva consistent en un mà a mà del quarterback amb un corredor, un desplaçament posterior del corredor cap a un costat del camp amb una passada a un receptor i una correguda del receptor just en el sentit oposat, que provoca un moviment de la defensa en direcció equivocada.

#### Traduccions

* Anglès: reverse $^{(en)}$
* Castellà: reverse $^{(es)}$
* Francès: renversement $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: ESQUENA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vers (2)
* Anagrames: server, verres

### Vegeu també

* revers. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈvɛʁ/

### Nom

revers m. ‎(plural invariable)
* revers, revés
* (pilota basca, esports de raqueta) cop de revés
* (waterpolo, handbol) llançament de revés

#### Sinònims

* (cop de revés) coup de revers
* (llançament de revés) lancer de revers

### Vegeu també

* revers. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sere
## Català
### Verb

sere intr., aux.
* (septentrional) Forma alternativa de ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·re (2)
* Anagrames: eres $^{(revers)}$, rees, rese

## Italià

   * Pronúncia: /ˈseː.re/

### Nom

sere f. pl.
* forma plural de sera

### Miscel·lània

* Síl·labes: sé·re (2)
# serè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈɾɛ/ balear /səˈɾə/, /səˈɾɛ/ Occidental: /seˈɾe/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Del llatí serenus.

### Adjectiu

serè m. ‎(femení serena, plural masculí serens, plural femení serenes)
* Cel sense núvols.
    Avui el cel es mostrarà serè.
* (en ocasions substantivat) De nit.
    Deixarem la mescla en repòs, a sol i serè, durant quinze dies.
* Sense cap torbament.
    Quan estiguis serè en parlarem.

#### Variants

* seré (valencià)

#### Sinònims

* clar
* tranquil

#### Traduccions

* Anglès: serene $^{(en)}$
* Castellà: sereno $^{(es)}$
* Francès: serein $^{(fr)}$
* Italià: sereno $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: TRANQUIL $^{(csc)}$, CAP+TRANQUIL $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·rè (2)
* Anagrames: eres $^{(revers)}$, rees, rese

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# seré
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɾe/, occidental /seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

seré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ésser/ser.

### Adjectiu

seré m. ‎(femení serena, plural masculí serens, plural femení serenes)
* (valencià) Forma alternativa de serè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·ré (2)
* Anagrames: eres $^{(revers)}$, rees, rese

## Català antic
### Verb

seré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de esser

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /seˈɾe/
       Americà: alt /s(e)ˈɾe/, baix /seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

seré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb ser

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·ré (2)
# rese
## Català
### Verb

rese
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de resar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb resar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb resar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb resar.

#### Variants

* [1] reso, resi, rés
* [2] resi, reso
* [3] resi, reso
* [4] resi

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·se (2)
* Anagrames: eres, rees, sere, serè, seré
# rees
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈrɛ.əs/, occidental /ˈre.es/
   * Rimes: -ɛes

### Nom

rees f. pl.
* Forma plural de rea.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·es (2)
* Anagrames: eres, rese, sere, serè, seré
# eres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈe.ɾəs/, occidental /ˈe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

eres
* (valencià) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ésser/ser.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·res (2)
* Anagrames: rees, rese, sere $^{(revers)}$, serè, seré

## Català antic
### Verb

eres
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esser

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈe.ɾes/, meridional /ˈe.ɾeh/
       Americà: alt /ˈe.(ɾe)s/, baix /ˈe.ɾeh/, austral /ˈe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

eres f. pl.
* forma plural de ere

### Verb

eres
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb ser

#### Sinònims

* (voseo) sos

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·res (2)
# esser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈsɛ/ balear /əˈsə/, /əˈsɛ/ Occidental: nord-occidental /eˈse/ valencià /eˈseɾ/, /eˈse/
   * Rimes: -ɛ(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí vulgar *essere, del clàssic esse.

### Verb

esser intr., aux.
* (gironí, mallorquí, menorquí) Forma alternativa de ésser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ser (2)
* Anagrames: reses, resés

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Català antic
### Verb

esser
* ésser
# ésser
## Català

   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /ˈe.sə/, balear /ˈe.sə/ septentrional /ˈɛ.sə/, alguerès /ˈe.sar/ Occidental: nord-occidental /ˈe.se/, valencià /ˈe.seɾ/
   * Pronúncia: (nom) oriental /ˈe.sər/, occidental /ˈe.seɾ/
   * Homòfon: essa
   * Etimologia: Del llatí vulgar *essere, del clàssic esse, segle XII.

### Verb

ésser intr., aux. ‎(intransitiu ésser-hi)
* Ser, existir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: sóc, és, som

#### Variants

* ser
* esser (gironí, mallorquí, menorquí)

#### Notes

| ésser/ser | estar |
| Temps en què alguna cosa té lloc El viatge serà la setmana vinent. | Temps que es tarda a fer una cosa Hi estaré dues hores per a acabar-ho. |
| Temps en què alguna cosa té lloc El viatge serà la setmana vinent. | Finalització d’una acció. Ja estic; ja he acabat els deures. |
| Presència en un lloc L’Antoni és a Solsona. (circumstancialment) | Permanència o residència habitual, continuada L’Antoni està a Solsona. (hi viu) La botiga està tancada per vacances. |
| Pertinença del subjecte El cotxe és seu. | Posició o situació en un lloc El despatx està al segon pis. L’aigua de la nevera està freda. |
| L’estat del subjecte, la qualitat definidora L’aigua és calenta. L’avi és mort. | L’estat del subjecte humà, la qualitat transitòria. Estic cansat. Estic bé. Estic moll. |
| Identitat del subjecte Ell és de Girona. |

#### Traduccions
### Nom

ésser m. ‎(plural éssers)
* existència
* Allò que existeix.
* Individu viu.

#### Sinònims

* (que existeix): ens, entitat, organisme
* (individu): ànima, cap, habitant, individu, persona, subjecte, tipus

### Miscel·lània

* Síl·labes: és·ser (2)
* Anagrames: reses, resés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: ésser
# reses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.zəs/, occidental /ˈre.zes/

### Verb

reses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de resar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb resar.

#### Variants

* [2] resis, resos

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ses (2)
* Anagrames: esser, ésser

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈre.ses/, meridional /ˈre.seh/
       Americà: alt /ˈre.s(e)s/, baix /ˈre.seh/, austral /ˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Nom

reses m. pl.
* forma plural de res ‎(«caps de bestiar»)
# resés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈzes/, occidental /reˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

resés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb resar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb resar.

#### Variants

* [1] resessi, resessa, reseguessa, resàs, resara
* [2] resessi, resegués, resàs, resara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sés (2)
* Anagrames: esser, ésser
# trese
## Català
### Verb

trese
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tresar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tresar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tresar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tresar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·se (2)
* Anagrames: ertes, Ester, èster, èters, reste, retes, retés
# reste
## Català
### Verb

reste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de restar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb restar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb restar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb restar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·te (2)
* Anagrames: ertes, Ester, èster, èters, retes, retés, trese
# Ester
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈter/, occidental /esˈteɾ/
   * Rimes: -eɾ
   * Etimologia: Del llatí bíblic Esther, del grec antic Ἐσθήρ ‎(Esthḗr), de l’hebreu bíblic עִשְׁתָּר ‎(ʿištār, «Ixtar»), d’origen babilònic relacionat amb el persa modern ستاره ‎(setâre, «estel»).

### Nom propi

Ester f.
* Prenom femení
* Personatge de l'Antic Testament, una dona òrfena d'origen jueu, adoptada per un sacerdot persa, que el rei dels perses va prendre com a esposa.

#### Variants

* Esther

#### Traduccions

* Alemany: Esther $^{(de)}$
* Asturià: Ester $^{(ast)}$
* Castellà: Esther $^{(es)}$, Ester $^{(es)}$
* Danès: Esther $^{(da)}$
* Finès: Esther $^{(fi)}$
* Francès: Esther $^{(fr)}$
* Hebreu: אֶסְתֵּר $^{(he)}$
* Noruec: Ester $^{(no)}$
* Suec: Ester $^{(sv)}$
* Txec: Ester $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Es·ter (2)
* Anagrames: erets, ertes, èters, reste, retes, retés, trese

## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɛstɐ/

### Nom

Ester n. ‎(genitiu Esters, plural Estere)
* èster

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | das | Ester | die | Estere |
| Genitiu | des | Esters | der | Estere |
| Datiu | dem | Ester | den | Esteren |
| Acusatiu | das | Ester | die | Estere |
# èster
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɛs.tər/, occidental /ˈes.teɾ/
   * Etimologia: De l'alemany Essigäther format per la unió de Essig ‎(«vinagre») i Äther ‎(«èter»).

### Nom

èster m. ‎(plural èsters)
* Substància orgànica caracteritzada per tenir en la seva fórmula química un grup funcional o sigui la unió d'un grup acil amb un grup alquil.

#### Traduccions

* Alemany: Ester $^{(de)}$
* Anglès: ester $^{(en)}$
* Castellà: éster $^{(es)}$
* Finès: esteri $^{(fi)}$
* Francès: ester $^{(fr)}$
* Italià: estere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ès·ter (2)
* Anagrames: ertes, èters, reste, retes, retés, trese

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità

   * Pronúncia: /ˈεs.te/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

èster
* (gascó) forma alternativa de èsser ‎(«ser, estar»)

### Nom

èster m. ‎(plural èsters)
* (gascó) forma alternativa de èsser ‎(«ésser»)
# retes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.təs/, occidental /ˈre.tes/
   * Rimes: -etes

### Verb

retes
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb retre.
    [Que tu] retis o retes; [tu] no retis o retes.
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de retre.
    Forma col·loquial per [tu] rets.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tes (2)
* Anagrames: ertes, Ester, èster, èters, reste, trese
# retés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtes/, occidental /reˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

retés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Jo] retés o retera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb retre.
    [Ell/ella/vostè] retés o retera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tés (2)
* Anagrames: ertes, Ester, èster, èters, reste, trese
# ertes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɛr.təs/, occidental /ˈɛɾ.tes/
   * Rimes: -ɛɾtes

### Adjectiu

ertes f. pl.
* Forma plural de erta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·tes (2)
* Anagrames: Ester, èster, èters, reste, retes, retés, trese
# èters
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɛ.tərs/, occidental /ˈɛ.teɾs/

### Nom

èters m. pl.
* Forma plural de èter.

### Miscel·lània

* Síl·labes: è·ters (2)
* Anagrames: ertes, Ester, èster, reste, retes, retés, trese
# seuré
## Català

   * Pronúncia: oriental /səwˈɾe/, occidental /sewˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

seuré
* Primera persona del singular (jo) del futur de seure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: seu·ré (2)
* Anagrames: reseu, sereu

## Català antic
### Verb

seuré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de seure
# sereu
## Català
### Verb

sereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·reu (2)
* Anagrames: reseu, seure, seuré

## Català antic
### Verb

sereu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de esser
# reseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈzɛw/ balear /rəˈzəw/, /rəˈzɛw/ Occidental: /reˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de resar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb resar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb resar.

#### Variants

* [1] resau
* [2] resegueu
* [3] resau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·seu (2)
* Anagrames: sereu, seure, seuré
# verse
## Català
### Verb

verse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de versar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb versar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb versar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb versar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·se (2)
* Anagrames: esver, revés, Sever, sèver, séver, veres

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈbeɾ.se/
       Americà: alt /ˈbeɾ.s(e)/, baix /ˈbeɾ.se/
   * Rimes: -eɾse

### Verb

verse trans., pron. ‎(present me veo, passat me vi, futur me veré)
* forma pronominal de ver
# Sever
## Català

   * Etimologia: Del llatí Severus

### Nom propi

Sever m.
* Prenom masculí

#### Relacionats

* Severa
* Severí
* Severià

#### Traduccions

* Castellà: Severo $^{(es)}$
* Francès: Sévère $^{(fr)}$
* Gallec: Severo $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Se·ver (2)
* Anagrames: esver, revés, veres, verse

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noi, 2009. Barcelona: labutxaca, p. 160. ISBN 978-84-96863-95-8.
# sèver
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsɛ.βər/ balear /ˈsə.vəɾ/, /ˈsɛ.vər/ Occidental: nord-occidental /ˈse.βer/ valencià /ˈse.veɾ/, /ˈse.βeɾ/
   * Etimologia: De l'àrab andalusí صبر ‎(ṣibar), del clàssic صَبْر ‎(ṣabr), segle XV.

### Nom

sèver m. ‎(plural sèvers)
* Suc resinós obtingut de les fulles de l’àloe.
* (valencià) àloe

### Miscel·lània

* Síl·labes: sè·ver (2)
* Anagrames: esver, revés, veres, verse

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# séver
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈse.βər/, balear /ˈse.vəɾ/ Occidental: nord-occidental /ˈse.βer/ valencià /ˈse.veɾ/, /ˈse.βeɾ/

### Nom

séver m. ‎(plural sévers)
* (valencià) Forma alternativa de sèver.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sé·ver (2)
* Anagrames: esver, revés, veres, verse

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esver
## Català
### Verb

esver
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esverar.

#### Variants

* esvero, esvere, esveri

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ver (2)
* Anagrames: revés, Sever, sèver, séver, veres, verse
# veres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbe.ɾəs/, balear /ˈve.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.ɾes/ valencià /ˈve.ɾes/, /ˈbe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

veres f. pl.
* Forma plural de vera.

### Adjectiu

veres f. pl.
* Forma plural de vera ‎(«veritables»).

### Verb

veres
* (literari, valencià) Segona persona del singular (tu) del passat simple de veure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb veure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·res (2)
* Anagrames: esver, revés, Sever, sèver, séver, verse