OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# destruireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾujˈɾɛw/ balear /dəs.tɾujˈɾəw/, /dəs.tɾujˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /des.tɾujˈɾew/ valencià /des.tɾujˈɾew/, /des.tɾwiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destruireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de destruir.
# destruirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾi.ən/, occidental /des.tɾu.iˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

destruirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destruir.
# destruiriva
## Català
### Verb

destruiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de destruir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·trui·ri·va (4)
* Anagrama: traduirives
# destruirives
## Català
### Verb

destruirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de destruir.
# destruiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾi.ə/, occidental /des.tɾu.iˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

destruiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de destruir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·i·ri·a (5)
* Anagrama: traduiries
# destruiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾi.əs/, occidental /des.tɾu.iˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

destruiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de destruir.
# destruiriven
## Català
### Verb

destruiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destruir.
# destruirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾa/, occidental /des.tɾu.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

destruirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·i·rà (4)
* Anagrames: distraure, distrauré, traduïres, triadures
# destruiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.iˈɾan/, occidental /des.tɾu.iˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

destruiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·i·ran (4)
* Anagrama: nitrurades
# desbrocé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βɾoˈθe\, meridional \deh.βɾoˈθe\
       Americà: alt \dez.β(ɾo)ˈse\, baix \deh.βɾoˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

desbrocé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desbrozar
# desbrolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɾo.ʎə/, occidental /dezˈβɾo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

desbrolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desbrollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desbrollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brollades
# desbrollara
## Català

   * Pronúncia: valencià /dez.βɾoˈʎa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

desbrollara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Jo] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Ell/ella/vostè] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
# desbroll
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /dəzˈβɾoʎ/, alguerès /dazˈbɾol/
   * Rimes: -oʎ

### Verb

desbroll
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desbrollar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] desbrollo, desbrolle, desbroll o desbrolli.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que jo] desbroll, forma antiga per [que jo] desbrolli o desbrolle.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que ell/ella/vostè] desbroll, forma antiga per [que ell/ella/vostè] desbrolli o desbrolle.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·broll (2)
* Anagrama: bordells
# desbrollam
## Català

   * Pronúncia: balear /dəz.βɾoˈʎam/, /dəz.βɾuˈʎam/
   * Rimes: -am

### Verb

desbrollam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desbrollar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] desbrollem o desbrollam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bro·llam (3)
* Anagrames: llambordes, llombardes
# desxernigué
## Català
### Verb

desxernigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desxernir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desxernir.

### Miscel·lània

* Anagrama: enguerxides
# desxerniguérem
## Català
### Verb

desxerniguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desxernir.
# desxernies
## Català
### Verb

desxernies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desxernir.
# desxernigueren
## Català
### Verb

desxernigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desxernir.
# desxernigueres
## Català
### Verb

desxernigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desxernir.
# desxerniguesses
## Català
### Verb

desxerniguesses
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxernien
## Català
### Verb

desxernien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desxernir.
# desxerniguessen
## Català
### Verb

desxerniguessen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desxernir.
# desxernigueu
## Català
### Verb

desxernigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desxernir.
# desenllosares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈza.ɾəs/ balear /də.zəɲ.ʎoˈza.ɾəs/, /də.zəɲ.ʎuˈza.ɾəs/ Occidental: /de.zeɲ.ʎoˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desenllosares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desenllosar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* [2] desenllosessis, desenllosesses, desenllosassis, desenllosasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·res (5)
# desenllosaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əs/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾi.əs/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əs/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desenllosaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·ri·es (6)
# desenllosaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾe/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾe/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾe/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desenllosaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·ré (5)
# desenllosareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾɛw/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾəw/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾɛw/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desenllosareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·reu (5)
# desenllosaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾas/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾas/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾas/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desenllosaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·ràs (5)
# desenllosarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾɛm/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾəm/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾɛm/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desenllosarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·rem (5)
# desenllosaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈza.ɾən/ balear /də.zəɲ.ʎoˈza.ɾən/, /də.zəɲ.ʎuˈza.ɾən/ Occidental: /de.zeɲ.ʎoˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desenllosaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desenllosar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* [2] desenllosessin, desenllosessen, desenllosassin, desenllosassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·ren (5)
# desenllosaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.ə/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾi.ə/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.ə/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desenllosaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desenllosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·ri·a (6)
# desenllosarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾa/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾa/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾa/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desenllosarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·rà (5)
# desenllustr
## Català
### Verb

desenllustr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenllustrar.
# desenllustra
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɲˈʎus.tɾə/, occidental /de.zeɲˈʎus.tɾa/

### Verb

desenllustra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desenllustrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desenllustrar.
# desenlluernar-se
## Català
### Verb

desenlluernar-se
* Forma pronominal de desenlluernar.
# desenllustram
## Català
### Verb

desenllustram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desenllustrar.
# desenllosí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈzi/ balear /də.zəɲ.ʎoˈzi/, /də.zəɲ.ʎuˈzi/ Occidental: /de.zeɲ.ʎoˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

desenllosí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sí (4)
# discorreguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.ɾəm/ balear /dis.ko.rəˈɣe.ɾəm/, /dis.ku.rəˈɣe.ɾəm/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

discorreguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de discórrer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorregueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.ɾəs/ balear /dis.ko.rəˈɣe.ɾəs/, /dis.ku.rəˈɣe.ɾəs/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

discorregueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de discórrer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.sən/ balear /dis.ko.rəˈɣe.sən/, /dis.ku.rəˈɣe.sən/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

discorreguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.səs/ balear /dis.ko.rəˈɣe.səs/, /dis.ku.rəˈɣe.səs/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

discorreguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.sis/ balear /dis.ko.rəˈɣe.sis/, /dis.ku.rəˈɣe.sis/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

discorreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.sin/ balear /dis.ko.rəˈɣe.sin/, /dis.ku.rəˈɣe.sin/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

discorreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguéreu
## Català
### Verb

discorreguéreu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# dindar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dinˈda/ Occidental: nord-occidental /dinˈda/ valencià /dinˈdaɾ/, /dinˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dindà
   * Etimologia: De l'occità dindar.

### Verb

dindar intr.
* (central) dringar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dindo, dinda, dindem

### Miscel·lània

* Síl·labes: din·dar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# dinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diˈna.βəs/, balear /diˈna.vəs/ Occidental: /diˈna.βes/, /diˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

dinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinsv)
* Anagrames: devanís, viandes

## Català antic
### Verb

dinaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dinar
# dinaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈna.βən/, /diˈna.vən/, occidental /diˈna.βen/, /diˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

dinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.

## Català antic
### Verb

dinaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de dinar
# dinda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdin.də/, occidental /ˈdin.da/

### Verb

dinda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dindar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dindar.
# dindaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /din.dəˈɾan/, occidental /din.daˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dindaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dindar.
# dinavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈna.βi/

### Verb

dinavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma septentrional per [jo] dinava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·vi (3)
* Anagrames: avidin, divina
# dinavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈna.βu/, nord-occidental /diˈna.βo/

### Verb

dinavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] dinàveu.
# dispiacendo
## Italià
### Verb

dispiacendo
* gerundi de dispiacere
# dispiacere
## Italià

   * Pronúncia: /di.spjaˈt͡ʃeː.re/
   * Etimologia: Del prefix dis- i piacere.

### Verb

dispiacere intr. ‎(pronominal dispiacersi)
* desplaure
* sentir-ho, lamentar
    Mi dispiaceHo sento. Em sap greu.
* (cortesia) molestar, importar
    Le dispiacerebbe se fumassi?Li molestaria si fumo?

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·spia·cé·re (4)
# dispiacerebbe
## Italià
### Verb

dispiacerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de dispiacere
# dispiacerebbero
## Italià
### Verb

dispiacerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de dispiacere
# dispiacente
## Italià
### Verb

dispiacente
* participi present de dispiacere
# dispiacerei
## Italià
### Verb

dispiacerei
* primera persona singular (io) del condicional de dispiacere
# dispiacendosi
## Italià
### Verb

dispiacendosi
* gerundi de dispiacersi
# dispiacerai
## Italià
### Verb

dispiacerai
* segona persona singular (tu) del futur de dispiacere
# dispiaceranno
## Italià
### Verb

dispiaceranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de dispiacere
# dispiacentesi
## Italià
### Verb

dispiacentesi
* participi present de dispiacersi
# desplaçàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈsa.ɾəw/, occidental /des.pɫaˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desplaçàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desplaçar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* [2] desplaceguéssou, desplacéssiu, desplacésseu, desplaçàssiu, desplaçàsseu
# desplaçàsseu
## Català
### Verb

desplaçàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* desplaceguéssou, desplacéssiu, desplacésseu, desplaçàssiu, desplaçàreu
# desplaçàssem
## Català
### Verb

desplaçàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* desplaceguéssom, desplacéssim, desplacéssem, desplaçàssim, desplaçàrem
# desplaçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈsa/, occidental /des.pɫaˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

desplaçà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desplaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: plaçades
# desplaçàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈsa.ɾəm/, occidental /des.pɫaˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desplaçàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desplaçar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* [2] desplaceguéssom, desplacéssim, desplacéssem, desplaçàssim, desplaçàssem
# desplaçàs
## Català
### Verb

desplaçàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* [1] desplacessi, desplacessa, desplaceguessa, desplacés, desplaçara
* [2] desplacegués, desplacés, desplaçara
# desplaços
## Català
### Verb

desplaços
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* desplacis, desplaces
# desplaçàssim
## Català
### Verb

desplaçàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* desplaceguéssom, desplacéssim, desplacéssem, desplaçàssem, desplaçàrem
# desplaçàieu
## Català
### Verb

desplaçàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desplaçar.

#### Variants

* desplaçavo, desplaçàveu
# discrepavo
## Català
### Verb

discrepavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.

#### Variants

* discrepàieu, discrepàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pa·vo (4)
* Heterograma de 10 lletres (acdeioprsv)
# discrepassis
## Català
### Verb

discrepassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepeguesses, discrepessis, discrepesses, discrepasses, discrepares

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pas·sis (4)
# discrepava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kɾəˈpa.βə/, balear /dis.kɾəˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /dis.kɾeˈpa.βa/ valencià /dis.kɾeˈpa.va/, /dis.kɾeˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

discrepava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.

#### Variants

* [1] discrepavi, discrepaia
* [2] discrepaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pa·va (4)
# discrepaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kɾəˈpa.βəs/, balear /dis.kɾəˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /dis.kɾeˈpa.βes/ valencià /dis.kɾeˈpa.ves/, /dis.kɾeˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

discrepaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.

#### Variants

* discrepaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pa·ves (4)
# discrepassin
## Català
### Verb

discrepassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discrepar.

#### Variants

* discrepeguessen, discrepessin, discrepessen, discrepassen, discreparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pas·sin (4)
# discrepavi
## Català
### Verb

discrepavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.

#### Variants

* discrepaia, discrepava

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pa·vi (4)
# discrepau
## Català
### Verb

discrepau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de discrepar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb discrepar.

#### Variants

* [1] discrepeu
* [2] discrepeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pau (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeiprsu)
# discrepaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.kɾəˈpa.βən/, balear /dis.kɾəˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /dis.kɾeˈpa.βen/ valencià /dis.kɾeˈpa.ven/, /dis.kɾeˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

discrepaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de discrepar.

#### Variants

* discrepaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pa·ven (4)
# discrepats
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.kɾəˈpats/, occidental /dis.kɾeˈpats/
   * Rimes: -ats

### Verb

discrepats
* Participi masculí plural del verb discrepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cre·pats (3)
# distrauries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾi.əs/, occidental /dis.tɾawˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

distrauries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·ri·es (4)
# distraus
## Català

   * Pronúncia: /disˈtɾaws/
   * Rimes: -aws

### Verb

distraus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·traus (2)
# distrauríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾi.əm/, occidental /dis.tɾawˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

distrauríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·rí·em (4)
# distraurà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾa/, occidental /dis.tɾawˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

distraurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·rà (3)
* Anagrama: traduiràs
# distrauré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾe/, occidental /dis.tɾawˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

distrauré
* Primera persona del singular (jo) del futur de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·ré (3)
* Anagrames: destruirà, destruïra, traduïres, triadures
# distraívem
## Català
### Verb

distraívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraívom, distraiévem, distrèiem, distréiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·í·vem (4)
# distraíveu
## Català
### Verb

distraíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraívou, distraiéveu, distrèieu, distréieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·í·veu (4)
# distrauràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾas/, occidental /dis.tɾawˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

distrauràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·ràs (3)
# distrauríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tɾəwˈɾi.əw/, occidental /dis.tɾawˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

distrauríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de distraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·trau·rí·eu (4)
# distraívom
## Català
### Verb

distraívom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de distraure.

#### Variants

* distraívem, distraiévem, distrèiem, distréiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tra·í·vom (4)
# desmadraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.ma.ðɾaˈɾe\, meridional \deh.ma.ðɾaˈɾe\
       Americà: alt /dez.ma.d͡zaˈɾe/, baix \deh.ma.ðɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

desmadraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desmadrar
# desllorigar-se
## Català
### Verb

desllorigar-se
* Forma pronominal de desllorigar.