OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aclimatar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kɫi.məˈta/ Occidental: nord-occidental /a.kɫi.maˈta/ valencià /a.kɫi.maˈtaɾ/, /a.kɫi.maˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aclimatà
   * Etimologia: Del prefix a- i clima.

### Verb

aclimatar trans., pron. ‎(pronominal aclimatar-se)
* Acostumar a un clima diferent del propi.
* Fer arrelar en un lloc diferent a l'originari.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aclimato, aclimata, aclimatem

#### Traduccions

* Anglès: acclimate $^{(en)}$, acclimatize $^{(en)}$
* Castellà: aclimatar $^{(es)}$
* Esperanto: alklimatiĝi $^{(eo)}$
* Francès: acclimater $^{(fr)}$
* Italià: acclimatare $^{(it)}$
* Llatí: ad alienum clima accomodare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cli·ma·tar (4)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /a.kli.maˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De clima.

### Verb

aclimatar ‎(present aclimato, passat aclimaté, futur aclimataré)
* aclimatar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cli·ma·tar (4)
# acugular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ku.ɣuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ku.ɣuˈɫa/ valencià /a.ku.ɣuˈɫaɾ/, /a.ku.ɣuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acugulà
   * Etimologia: De colgar.

### Verb

acugular trans., pron. ‎(pronominal acugular-se)
* Fer que el foc cremi lentament.
* (pronominal) Apagar-se el foc lentament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acugulo, acugula, acugulem

#### Sinònims

* esmorteir

#### Traduccions

* Anglès: damp down $^{(en)}$
* Castellà: cubrir $^{(es)}$
* Francès: étouffer $^{(fr)}$
* Italià: soffocare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·gu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acuindar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kujnˈda/ Occidental: nord-occidental /a.kujnˈda/ valencià /a.kujnˈdaɾ/, /a.kwinˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acuindà
   * Etimologia: Del llatí accognitare ‎(«donar a conèixer, declarar la guerra»).

### Verb

acuindar trans.
* (antic) Declarar-se enemic d'un superior, negar-se a l’obediència de vassallatge.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acuindo, acuinda, acuindem

#### Traduccions

* Anglès: defy $^{(en)}$
* Castellà: desafiar $^{(es)}$
* Francès: rejeter $^{(fr)}$
* Italià: sfidare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dar (3)
* Anagrames: acudiran, cuidaran, iracunda

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# acuitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kujˈta/ Occidental: nord-occidental /a.kujˈta/ valencià /a.kujˈtaɾ/, /a.kwiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acuità
   * Etimologia: Del prefix a- i cuitar.

### Verb

acuitar trans., pron. ‎(pronominal acuitar-se)
* Empaitar, encalçar.
* Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.
* (pronominal) Apressar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acuito, acuita, acuitem

#### Traduccions

* Anglès: urge $^{(en)}$
* Castellà: acuciar $^{(es)}$, apresurar $^{(es)}$
* Esperanto: peli $^{(eo)}$
* Francès: presser $^{(fr)}$, hâter $^{(fr)}$
* Italià: sollecitare $^{(it)}$, affrettare $^{(it)}$
* Llatí: properare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tar (3)
* Anagrames: actuari, atauric, cuitara, trucaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /a.kwiˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acuitar trans. ‎(present acuito, passat acuité, futur acuitaré)
* destrènyer

#### Variants

* acoitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·tar (3)
# acular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.kuˈɫa/ valencià /a.kuˈɫaɾ/, /a.kuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aculà
   * Etimologia: Del prefix a- i cul.

### Verb

acular trans., pron., intr. ‎(pronominal acular-se)
* Arrambar per la part del darrere a alguna cosa.
* Fer recular fins a acorralar.
* Un vehicle, estar inclinat de la part del darrere.
* (pronominal) Resistir-se, negar-se a la voluntat d'una altra persona.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aculo, acula, aculem

#### Traduccions

* Anglès: back $^{(en)}$
* Castellà: acular $^{(es)}$
* Francès: buter $^{(fr)}$
* Anglès: corner $^{(en)}$
* Castellà: arrinconar $^{(es)}$, acular $^{(es)}$
* Francès: acculer $^{(fr)}$
* Anglès: tip up $^{(en)}$
* Francès: culer $^{(fr)}$
* Castellà: cerrarse $^{(es)}$
* Francès: se buter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lar (3)
* Anagrames: arcual, culara, lacrau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kuˈlaɾ/
       Americà: alt /a.k(u)ˈlaɾ/, baix /a.kuˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acular trans., pron. ‎(pronominal acularse, present aculo, passat aculé, futur acularé)
* acular (arrambar un animal, un vehicle)
* (col·loquial) acular, arraconar
* (nàutica) cular, acular (una nau)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·lar (3)
# aculturar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kuɫ.tuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.kuɫ.tuˈɾa/ valencià /a.kuɫ.tuˈɾaɾ/, /a.kuɫ.tuˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aculturà
   * Etimologia: Del prefix a- i cultura.

### Verb

aculturar trans.
* Incorporar, un individu o grup, elements d'una altra cultura.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aculturo, acultura, aculturem

#### Derivats

* aculturació

#### Traduccions

* Anglès: acculture $^{(en)}$
* Castellà: aculturar $^{(es)}$
* Francès: acculturer $^{(fr)}$
* Italià: acculturare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kul.tuˈɾaɾ/
       Americà: alt /a.kul.t(u)ˈɾaɾ/, baix /a.kul.tuˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

aculturar ‎(present aculturo, passat aculturé, futur aculturaré)
* aculturar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·rar (4)
# acumular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ku.muˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.ku.muˈɫa/ valencià /a.ku.muˈɫaɾ/, /a.ku.muˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acumulà
   * Etimologia: Del prefix a- i cúmul, segle XIX.

### Verb

acumular trans.
* Ajuntar i amuntonar.
* (dret) Imputar algun delicte o culpa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acumulo, acumula, acumulem

#### Sinònims

* emmagatzemar, ficar, guardar
* ajuntar, aplegar, arreplegar, barrejar, compilar, concentrar, recollir, recopilar, reunir, sumar

#### Traduccions

* Alemany: sammeln $^{(de)}$, ansammeln $^{(de)}$, anhäufen $^{(de)}$
* Anglès: accumulate $^{(en)}$
* Castellà: acumular $^{(es)}$
* Esperanto: amasigi $^{(eo)}$
* Francès: accumuler $^{(fr)}$
* Italià: accumulare $^{(it)}$
* Llatí: accumulare $^{(la)}$
* Castellà: acumular $^{(es)}$
* Italià: imputare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·mu·lar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: acumular

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ku.muˈlaɾ/
       Americà: alt /a.k(u).muˈlaɾ/, baix /a.ku.muˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acumular ‎(present acumulo, passat acumulé, futur acumularé)
* acumular

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·mu·lar (4)
# acurçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kurˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.kurˈsa/ valencià /a.kuɾˈsaɾ/, /a.kuɾˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acurçà
   * Etimologia: Variant de escurçar.

### Verb

acurçar trans.
* Forma alternativa de escurçar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acurço, acurça, acurcem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·çar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adinerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ði.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ði.neˈɾa/ valencià /a.ði.neˈɾaɾ/, /a.ði.neˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adinerà
   * Etimologia: Del prefix a- i diner.

### Verb

adinerar trans., intr.
* (transitiu) Treure d’una venda més diners del que es podia esperar.
* (intransitiu) Arreplegar diners.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adinero, adinera, adinerem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: enriquecerse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·rar (4)
* Anagrames: drenaria, enardira, enardirà, enrarida, radiaren, randaire

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# adinyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðiˈɲa/ Occidental: nord-occidental /a.ðiˈɲa/ valencià /a.ðiˈɲaɾ/, /a.ðiˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adinyà
   * Etimologia: Variant de endinyar, d'origen gitano.

### Verb

adinyar trans.
* (argot barceloní) Forma alternativa de endinyar.

#### Compostos i expressions

* adinyar-la

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adinyo, adinya, adinyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nyar (3)
* Anagrames: anyadir, dinyara, dinyarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# adjudicar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.ʒu.ðiˈka/ Occidental: nord-occidental /ad.d͡ʒu.ðiˈka/ valencià /ad.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/, /ad.d͡ʒu.ðiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adjudicà
   * Etimologia: Del llatí adjudicare, segle XVII.

### Verb

adjudicar trans., pron. ‎(pronominal adjudicar-se)
* Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.
* Concedir al millor postor.
* (pronominal) Apropiar-se, aplicar-se a sí mateix alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adjudico, adjudica, adjudiquem

#### Sinònims

* assignar, concedir, deixar, donar, prestar
* assignar, concedir, distribuir, repartir
* assignar, destinar
* atorgar, concedir, conferir

#### Traduccions

* Anglès: adjudge $^{(en)}$
* Castellà: adjudicar $^{(es)}$
* Francès: adjuger $^{(fr)}$
* Italià: aggiudicare $^{(it)}$
* Llatí: adjudicare $^{(la)}$
* Occità: adjudicar $^{(oc)}$
* Anglès: award $^{(en)}$
* Castellà: adjudicar $^{(es)}$
* Francès: adjuger $^{(fr)}$
* Italià: aggiudicare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·di·car (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adjudicar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.xu.ðiˈkaɾ\, meridional \að.hu.ðiˈkaɾ\
       Americà: alt /ad.x(u).diˈkaɾ/, baix \að.hu.ðiˈkaɾ\, austral \að.xu.ðiˈkaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

adjudicar ‎(present adjudico, passat adjudiqué, futur adjudicaré)
* adjudicar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·di·car (4)

## Occità

   * Pronúncia: /a.dʒ͡y.ðiˈka/

### Verb

adjudicar ‎(pronominal s'adjudicar)
* adjudicar
# adjurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.ʒuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ad.d͡ʒuˈɾa/ valencià /ad.d͡ʒuˈɾaɾ/, /ad.d͡ʒuˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adjurà
   * Etimologia: Del llatí adjurare.

### Verb

adjurar trans.
* Fer una petició directament a una persona i amb molta vehemència.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adjuro, adjura, adjurem

#### Traduccions

* Anglès: implore $^{(en)}$, adjure $^{(en)}$
* Castellà: adjurar $^{(es)}$
* Francès: adjurer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·rar (3)

### Vegeu també

Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.xuˈɾaɾ\, meridional \að.huˈɾaɾ\
       Americà: alt /ad.x(u)ˈɾaɾ/, baix \að.huˈɾaɾ\, austral \að.xuˈɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

adjurar ‎(present adjuro, passat adjuré, futur adjuraré)
* adjurar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·rar (3)
# admirar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.miˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ad.miˈɾa/ valencià /ad.miˈɾaɾ/, /ad.miˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: admirà
   * Etimologia: Del llatí admirari.

### Verb

admirar trans., pron. ‎(pronominal admirar-se)
* Mirar, contemplar amb admiració.
* Sentir admiració.
* Causar sorpresa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: admiro, admira, admirem

#### Sinònims

* sorprendre

#### Traduccions

* Anglès: admire $^{(en)}$
* Castellà: admirar $^{(es)}$
* Esperanto: admiri $^{(eo)}$
* Francès: admirer $^{(fr)}$
* Italià: ammirare $^{(it)}$
* Llatí: mirari $^{(la)}$
* Anglès: astonish $^{(en)}$
* Castellà: admirar $^{(es)}$
* Francès: étonner $^{(fr)}$
* Italià: stupire $^{(it)}$, ammirare $^{(it)}$
* Llatí: admirationem $^{(la)}$ movere
* Occità: admirar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rar (3)
* Anagrames: maridar, marrida, mirrada

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: admirar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \að.miˈɾaɾ\
       Americà: alt /ad.miˈɾaɾ/, baix \að.miˈɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

admirar ‎(present admiro, passat admiré, futur admiraré)
* admirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rar (3)
# adomassar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.məˈsa/ balear /ə.ðo.məˈsa/, /ə.ðu.məˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.maˈsa/ valencià /a.ðo.maˈsaɾ/, /a.ðo.maˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adomassà
   * Etimologia: Del prefix a- i domàs.

### Verb

adomassar trans.
* En l'estampació de teixits, alternar el color de fons amb el color principal o viceversa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adomasso, adomassa, adomassem

#### Relacionats

* endomassar

#### Traduccions

* Anglès: damascene $^{(en)}$
* Castellà: adamascar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·mas·sar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adulterar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðuɫ.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ðuɫ.teˈɾa/ valencià /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/, /a.ðuɫ.teˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adulterà
   * Etimologia: Del llatí adulterare ‎(«falsificar, corrompre»)

### Verb

adulterar intr., trans.
* Cometre adulteri.
* Alterar la composició original.

#### Sinònims

* falsificar, contrafer

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adultero, adultera, adulterem

#### Traduccions

* Anglès: adulterate $^{(en)}$
* Castellà: adulterar $^{(es)}$
* Esperanto: adulti $^{(eo)}$
* Francès: adultérer $^{(fr)}$
* Italià: adulterare $^{(it)}$
* Llatí: adulterare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dul·te·rar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðul.teˈɾaɾ\
       Americà: alt /a.dul.t(e)ˈɾaɾ/, baix \a.ðul.teˈɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

adulterar ‎(present adultero, passat adulteré, futur adulteraré)
* adulterar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dul·te·rar (4)
# aerificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.e.ɾi.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /a.e.ɾi.fiˈka/ valencià /a.e.ɾi.fiˈkaɾ/, /a.e.ɾi.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aerificà
   * Etimologia: Del prefix aeri- i el sufix -ificar.

### Verb

aerificar trans.
* Introduir aire en una substància.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aerifico, aerifica, aerifiquem

#### Traduccions

* Anglès: aerify $^{(en)}$
* Castellà: aerificar $^{(es)}$
* Francès: aérifier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ri·fi·car (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adunar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ðuˈna/ valencià /a.ðuˈnaɾ/, /a.ðuˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: adonà, adonar, adunà
   * Etimologia: Del llatí adunare ‎(«reunir, posar-se d'acord»), segle XV

### Verb

adunar trans., pron. ‎(pronominal adunar-se)
* Ajuntar, unir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aduno, aduna, adunem

#### Derivats

* adunació

#### Traduccions

* Anglès: join $^{(en)}$
* Castellà: adunar $^{(es)}$, aunar $^{(es)}$
* Italià: adunare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·nar (3)
* Anagrames: Ruanda, runada

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðuˈnaɾ\
       Americà: alt /a.duˈnaɾ/, baix \a.ðuˈnaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

adunar ‎(present aduno, passat aduné, futur adunaré)
* Adunar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·nar (3)
# afamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.faˈma/ valencià /a.faˈmaɾ/, /a.faˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afamà
   * Etimologia: Del prefix a- i fam.

### Verb

afamar trans.
* Fer patir fam.
* Fer venir gana de menjar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afamo, afama, afamem

#### Derivats

* afamegar

#### Traduccions

* Anglès: starve $^{(en)}$
* Castellà: hambrear $^{(es)}$
* Francès: affamer $^{(fr)}$
* Italià: affamare $^{(it)}$
* Llatí: fame obstingere $^{(la)}$
* Castellà: abrir las ganas $^{(es)}$ de comer
* Francès: ragoûter $^{(fr)}$
* Italià: agguzar $^{(it)}$ l'appetito

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·mar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afamegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fə.məˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.fa.meˈɣa/ valencià /a.fa.meˈɣaɾ/, /a.fa.meˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afamegà
   * Etimologia: De afamar i el sufix -egar.

### Verb

afamegar trans.
* Fer passar fam.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afamego, afamega, afameguem

#### Traduccions

* Castellà: hacer pasar hambre $^{(es)}$
* Francès: affamer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·me·gar (4)
* Anagrames: agafarem, agafàrem, marafega

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# afanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈna/ Occidental: nord-occidental /a.faˈna/ valencià /a.faˈnaɾ/, /a.faˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afanà
   * Etimologia: Variant de afanyar.

### Verb

afanar trans.
* Robar amb astúcia.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afano, afana, afanem

#### Traduccions

* Anglès: pinch $^{(en)}$
* Castellà: afanar $^{(es)}$
* Francès: faucher $^{(fr)}$
* Italià: rubare $^{(it)}$
* Llatí: furari $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nar (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.faˈnaɾ/
       Americà: alt /a.f(a)ˈnaɾ/, baix /a.faˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

afanar intr., trans., pron. ‎(pronominal afanarse, present afano, passat afané, futur afanaré)
* afanyar-se
* escarrassar-se
* (col·loquial) afanar, furtar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nar (3)
# afanyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈɲa/ Occidental: nord-occidental /a.faˈɲa/ valencià /a.faˈɲaɾ/, /a.faˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afanyà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *affannare d’origen incert, segle XIII.

### Verb

afanyar trans., pron. ‎(pronominal afanyar-se)
* Guanyar amb afany.
* (pronominal) Enllestir, treballar de pressa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afanyo, afanya, afanyem

#### Derivats

* afanar

#### Traduccions

* Anglès: hurry $^{(en)}$, hasten $^{(en)}$
* Castellà: apresurarse $^{(es)}$
* Francès: se dépêcher $^{(fr)}$
* Italià: affretarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nyar (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afermançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fər.mənˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.fer.manˈsa/ valencià /a.feɾ.manˈsaɾ/, /a.feɾ.manˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afermançà
   * Etimologia: Del prefix a- i fermança.

### Verb

afermançar trans.
* Atorgar fermança, assegurar, garantir.

#### Variants

* (arcaismes) afarmansar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afermanço, afermança, afermancem

#### Traduccions

* Castellà: garantizar $^{(es)}$, asegurar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·man·çar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afetgegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fə.d͡ʒəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.fe.d͡ʒeˈɣa/ valencià /a.fe.d͡ʒeˈɣaɾ/, /a.fe.d͡ʒeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afetgegà
   * Etimologia: Del prefix a-, fetge i el sufix -egar.

### Verb

afetgegar trans.
* Aplicar força cap a baix sobre alguna cosa.

#### Sinònims

* pitjar, esclafar, aixafar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afetgego, afetgega, afetgeguem

#### Traduccions

* Anglès: smash $^{(en)}$
* Castellà: aplastar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fet·ge·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# afigurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.ɣuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.fi.ɣuˈɾa/ valencià /a.fi.ɣuˈɾaɾ/, /a.fi.ɣuˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afigurà
   * Etimologia: Del prefix a- i figura.

### Verb

afigurar trans., pron. ‎(pronominal afigurar-se)
* Albirar.
* (pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afiguro, afigura, afigurem

#### Traduccions

* Anglès: perceive $^{(en)}$
* Castellà: divisar $^{(es)}$
* Francès: entrevoir $^{(fr)}$
* Italià: raffigurare $^{(it)}$
* Llatí: prospicere $^{(la)}$
* Castellà: figurarse $^{(es)}$
* Esperanto: ŝajni $^{(eo)}$
* Francès: se figurer $^{(fr)}$
* Italià: figurarsi $^{(it)}$
* Llatí: fingire $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·gu·rar (4)
* Anagrames: figurara, furgaria, grufaria

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afiliar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fi.ɫiˈa/ Occidental: nord-occidental /a.fi.ɫiˈa/ valencià /a.fi.ɫiˈaɾ/, /a.fi.ɫiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afilià
   * Etimologia: Del llatí tardà affiliare ‎(«adoptar un fill»).

### Verb

afiliar trans., pron. ‎(pronominal afiliar-se)
* Inscriure's en un grup social o partit polític.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afilio, afilia, afiliem

#### Traduccions

* Anglès: affiliate $^{(en)}$
* Castellà: afiliar $^{(es)}$
* Esperanto: aniĝi $^{(eo)}$
* Francès: affilier $^{(fr)}$
* Italià: affiliare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·li·ar (4)
* Anagrames: filaria , filiara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# aflamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.fɫaˈma/ valencià /a.fɫaˈmaɾ/, /a.fɫaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aflamà
   * Etimologia: Del prefix a- i flama.

### Verb

aflamar trans., pron. ‎(pronominal aflamar-se)
* ablamar
* inflamar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aflamo, aflama, aflamem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# agegantar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒə.ɣənˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʒe.ɣanˈta/ valencià /a.d͡ʒe.ɣanˈtaɾ/, /a.d͡ʒe.ɣanˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agegantà
   * Etimologia: Del prefix a- i gegant.

### Verb

agegantar trans.
* Fer gegant, molt més gran.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ageganto, ageganta, agegantem

#### Sinònims

* engegantir

#### Traduccions

* Castellà: agigantar $^{(es)}$
* Francès: gigantiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·gan·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot