OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alivié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.liˈβje\
       Americà: alt /a.liˈbje/, baix \a.liˈβje\
   * Rimes: -e

### Verb

alivié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aliviar
# aliviarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.liˈβjaɾ.se\
       Americà: alt /a.liˈbjaɾ.s(e)/, baix \a.liˈβjaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aliviarse intr. pron. ‎(present me alivio, passat me alivié, futur me aliviaré)
* forma pronominal de aliviar

#### Sinònims

* tomar alivio
# alivio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈli.βjo\
       Americà: alt /aˈli.bjo/, baix \aˈli.βjo\
   * Rimes: -ibjo

### Nom

alivio m. ‎(plural alivios)
* alleujament

### Verb

alivio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aliviar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·vio (3)
# alià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈa/, occidental /a.ɫiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

alià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·à (3)
* Anagrama: Laia
# aliviaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.li.βjaˈɾe\
       Americà: alt /a.li.bjaˈɾe/, baix \a.li.βjaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aliviaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aliviar
# alivorte
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.liˈvor.te/
   * Àudio: França

### Adverbi

alivorte
* és a dir, això és
# alivios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈli.βjos\, meridional \aˈli.βjoh\
       Americà: alt /aˈli.b(jo)s/, baix \aˈli.βjoh\, austral \aˈli.βjos\
   * Rimes: -ibjos

### Nom

alivios m. pl.
* forma plural de alivio
# aliàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈa.ɾəm/, occidental /a.ɫiˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aliàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aliar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·à·rem (4)
* Anagrames: alaríem, maleirà, maleïra
# aliàieu
## Català
### Verb

aliàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aliar.
# amenazadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.me.na.θaˈðo.ɾes\, meridional \a.me.na.θaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.me.na.saˈdo.(ɾe)s/, baix \a.me.na.saˈðo.ɾeh\, austral \a.me.na.saˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

amenazadores m. pl.
* forma plural de amenazador
# amenazar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.me.naˈθaɾ/
       Americà: alt /a.me.n(a)ˈsaɾ/, baix /a.me.naˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

amenazar ‎(present amenazo, passat amenacé, futur amenazaré)
* amenaçar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·zar (4)
* Anagrama: menazara
# amenazo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.meˈna.θo/
       Americà: alt /a.meˈna.s(o)/, baix /a.meˈna.so/
   * Rimes: -aθo

### Verb

amenazo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb amenazar
# amenaç
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈnas/, occidental /a.meˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

amenaç
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amenaçar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] amenaço, amenace, amenaç o amenaci.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·naç (3)
* Anagrames: acanem, amacen, camena
# amenaça
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈna.sə/, occidental /a.meˈna.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: Del llatí vulgar *mĭnacia, de mĭna ‎(«amenaça»), segle XIII.

### Nom

amenaça f. ‎(plural amenaces)
* Acció d'amenaçar.
* Paraula, gest, etc. amb què s'amenaça.
* Perill potencial, cosa que cal témer.

#### Sinònims

* advertiment, advertència, avís
* terror

#### Derivats

* amenaçar
* amenassa, arcaisme

#### Traduccions

* Anglès: threat $^{(en)}$
* Basc: mehatxu $^{(eu)}$, zemai $^{(eu)}$
* Castellà: amenaza $^{(es)}$
* Danès: trussel $^{(da)}$ c.
* Esperanto: minaco $^{(eo)}$
* Francès: menace $^{(fr)}$
* Gallec: ameaza $^{(gl)}$ f.
* Grec: απειλή $^{(el)}$ f. ‎(apilí)
* Grec antic: ἀπειλή $^{(grc)}$ f. ‎(apeilḗ)
* Hebreu: איום‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: धमकी $^{(hi)}$ f. [1]
* Italià: minaccia $^{(it)}$, minaccio $^{(it)}$, minacciatura $^{(it)}$
* Llatí: minae $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: AMENAÇAR $^{(csc)}$
* Macedoni: закана $^{(mk)}$ f.
* Marathi: धमकी $^{(mr)}$ f. [1]
* Neerlandès: bedreiging $^{(nl)}$
* Noruec: trussel $^{(no)}$ m.
* Occità: menaça $^{(oc)}$
* Polonès: groźba $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ameaça $^{(pt)}$
* Romanès: amenințare $^{(ro)}$ f.
* Rus: угро́за $^{(ru)}$ f. ‎(ugroza)
* Suec: hot $^{(sv)}$ n.
* Turc: tehdit $^{(tr)}$
* Txec: hrozba $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 威脅 $^{(zh)}$ ‎(威胁, wēixié)

### Verb

amenaça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amenaçar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amenaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·na·ça (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amenazadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.me.na.θaˈðo.ɾas\, meridional \a.me.na.θaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.me.na.saˈdo.(ɾa)s/, baix \a.me.na.saˈðo.ɾah\, austral \a.me.na.saˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

amenazadoras f. pl.
* forma plural de amenazadora
# amenazas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.meˈna.θas/, meridional /a.meˈna.θah/
       Americà: alt /a.meˈna.s(a)s/, baix /a.meˈna.sah/, austral /a.meˈna.sas/
   * Rimes: -aθas

### Nom

amenazas f. pl.
* forma plural de amenaza
# amenazaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.me.na.θaˈɾe/
       Americà: alt /a.me.n(a).saˈɾe/, baix /a.me.na.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amenazaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb amenazar
# alleugerixen
## Català
### Verb

alleugerixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alleugerir.
# alleugerixes
## Català
### Verb

alleugerixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alleugerir.
# alleugerix
## Català
### Verb

alleugerix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alleugerir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alleugerir.
# alleugerixo
## Català
### Verb

alleugerixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleugerir.
# alleugero
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəwˈʒe.ɾu/, occidental /a.ʎewˈʒe.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

alleugero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleugerar.
    [Jo] alleugero, alleugere, alleuger o alleugeri.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Que jo] alleugero, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] alleugeri o alleugere.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    [Que ell/ella/vostè] alleugero, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] alleugeri o alleugere.

#### Sinònims

* alleugereixo, alleugerixo.
# alleugeros
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎewˈʒe.ɾos/

### Verb

alleugeros
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] alleugeris o alleugeres.

#### Sinònims

* alleugerixos, alleugeriscos
# alleugeriu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾiw/, occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

alleugeriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alleugerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alleugerir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alleugerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·riu (4)
* Anagrama: güellaríeu
# alleugerà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəw.ʒəˈɾa/, occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: alleugerar

### Verb

alleugerà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alleugerar.
    [Ell/ella/vostè] alleugerà o va alleugerar.

#### Sinònims

* alleugerí

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge·rà (4)
* Anagrames: al·legareu, al·legàreu
# alleugeràieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎew.d͡ʒeˈɾa.jew/

### Verb

alleugeràieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alleugerar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] alleugeràveu.
# ameraríem
## Català
### Verb

ameraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ra·rí·em (5)
# ameraríeu
## Català
### Verb

ameraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ra·rí·eu (5)
# ameraré
## Català
### Verb

ameraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ra·ré (4)
# amerats
## Català
### Verb

amerats
* Participi masculí plural del verb amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·rats (3)
* Anagrames: amartes, amartés, matares, matarés, tramesa
# amplejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈʒa.ɾəm/ balear /əm.pɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /əm.pɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /am.pɫeˈʒa.ɾem/, valencià /am.pɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amplejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amplejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: palmejarem, palmejàrem
# amplejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈʒa/ balear /əm.pɫəˈd͡ʒa/, /əm.pɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /am.pɫeˈʒa/, valencià /am.pɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

amplejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amplejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·ple·jà (3)
* Anagrames: palejam, palmeja, palmejà
# amplejàs
## Català
### Verb

amplejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejàs
# amplejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈʒa.βən/ balear /əm.pɫəˈd͡ʒa.vən/, /əm.pɫəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /am.pɫeˈʒa.βen/ valencià /am.pɫeˈd͡ʒa.ven/, /am.pɫeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amplejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amplejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·ple·ja·ven (4)
* Anagrames: palmejaven, planejàvem
# amplejo
## Català
### Verb

amplejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejo
# amplejàssim
## Català
### Verb

amplejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejàssim
# amplejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈʒa.βəs/ balear /əm.pɫəˈd͡ʒa.vəs/, /əm.pɫəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /am.pɫeˈʒa.βes/ valencià /am.pɫeˈd͡ʒa.ves/, /am.pɫeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amplejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejaves
# amplejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈʒa.ɾəw/ balear /əm.pɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /əm.pɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /am.pɫeˈʒa.ɾew/, valencià /am.pɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amplejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amplejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: palmejareu, palmejàreu
# amplejàssem
## Català
### Verb

amplejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejàssem
# amplejàsseu
## Català
### Verb

amplejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amplejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: palmejàsseu
# altificàsseu
## Català
### Verb

altificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifique
## Català
### Verb

altifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb altificar.
# altificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.fiˈka.βəw/, balear /əɫ.ti.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.fiˈka.βew/ valencià /aɫ.ti.fiˈka.vew/, /aɫ.ti.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

altificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de altificar.
# altificàssim
## Català
### Verb

altificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altificàssiu
## Català
### Verb

altificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifiquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tiˈfi.kən/, occidental /aɫ.tiˈfi.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

altifiquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de altificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb altificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb altificar.
# altifiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tiˈfi.kəs/, occidental /aɫ.tiˈfi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

altifiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de altificar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb altificar.
# altifiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈke.sən/, occidental /aɫ.ti.fiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

altifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# amidares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.ɾəs/, occidental /a.miˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amidares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de amidar.
    [Tu] amidares o vas/vares amidar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    Forma valenciana: [tu] amidessis, amidesses, amidasses, amidassis o amidares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·res (4)
* Anagrames: desairam, desmaiar, mediaràs, raïmades
# amidaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mi.ðəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.mi.ðaˈɾi.ɛ/, /a.mi.ðaˈɾi.e/ valencià /a.mi.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amidaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·ri·a (5)
* Anagrama: admiraia
# amidariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mi.ɾaˈɾi.va/

### Verb

amidariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amidar.
    Forma algueresa per [jo] amidaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amidar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] amidaria.
# amidarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.mi.ðəˈɾə/, occidental /a.mi.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amidarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·rà (4)
* Anagrames: armadia, raïmada
# amidareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ðəˈɾɛw/, occidental /a.mi.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amidareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amidar.
# amidaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ðəˈɾi.əs/, occidental /a.mi.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amidaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·ri·es (5)
* Anagrama: admiraies
# amidarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ðəˈɾi.ən/, occidental /a.mi.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amidarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·ri·en (5)
* Anagrames: admiraien, meridiana
# amidariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mi.ɾaˈɾi.van/
   * Homòfon: amidarívem

### Verb

amidariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amidar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] amidarien.
# amidaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.mi.ðəˈɾəs/, occidental /a.mi.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amidaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amidar.
# amidarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mi.ɾaˈɾi.vas/

### Verb

amidarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amidar.
    Forma algueresa per [tu] amidaries.
# analogici
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˈlɔː.d͡ʒi.t͡ʃi/

### Adjectiu

analogici m. pl.
* forma plural de analogico
# analogico
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˈlɔː.d͡ʒi.ko/

### Adjectiu

analogico m. ‎(femení analogica, plural masculí analogici, plural femení analogiche)
* analògic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·lò·gi·co (5)
# analogie
## Romanès

   * Pronúncia: /a.na.loˈd͡ʒi.je/
   * Etimologia: Del llatí analogia.

### Nom

analogie f. ‎(plural analogii)
* analogia

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | analogie | analogia | (niște) | analogii | analogiile |
| Genitiu-datiu | (unei) | analogii | analogiei | (unor) | analogii | analogiilor |
| Vocatiu | | - | - | | - | - |
# analogii
## Romanès
### Nom

analogii
* forma plural de analogie
* genitiu i datiu indefinit singular de analogie
# analogiile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

analogiile
* nominatiu i acusatiu definit plural de analogie
# analogiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

analogiilor
* genitiu i datiu definit plural de analogie
# analogicamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˌlɔ.d͡ʒi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De analogico i el sufix -mente.

### Adverbi

analogicamente
* analògicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·lo·gi·ca·mén·te (7)
# analogiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.naˈlɔː.d͡ʒi.ke/

### Adjectiu

analogiche f. pl.
* forma plural de analogica
# analogiei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

analogiei
* genitiu i datiu definit singular de analogie
# amansaria
## Català
### Verb

amansaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amansar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·ri·a (5)
* Anagrama: amainaràs
# amansaries
## Català
### Verb

amansaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·ri·es (5)
* Anagrames: amassarien, assaïnarem, assaïnàrem
# amansareu
## Català
### Verb

amansareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amansar.
# amansarien
## Català
### Verb

amansarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amansar.
# amansaré
## Català
### Verb

amansaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·ré (4)
* Anagrama: amaneràs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.man.saˈɾe/, meridional \a.maŋ.saˈɾe\
       Americà: alt /a.man.s(a)ˈɾe/, baix \a.maŋ.saˈɾe\, austral /a.man.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amansaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb amansar
# amansaren
## Català
### Verb

amansaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amansar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·ren (4)
* Anagrama: manresana
# amansarà
## Català
### Verb

amansarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amansar.
# amansares
## Català
### Verb

amansares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amansar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·res (4)
* Anagrames: amarassen, amassaren
# amansaràs
## Català
### Verb

amansaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sa·ràs (4)
* Anagrama: amassaran
# anchoram
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaŋ.kɔ.ram/

### Nom

anchoram
* acusatiu singular de anchora
# anchos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈan.t͡ʃos/, meridional \ˈaŋ.t͡ʃoh\
       Americà: alt /ˈan.t͡ʃ(o)s/, baix \ˈaŋ.t͡ʃoh\, austral /ˈan.t͡ʃos/
   * Rimes: -antʃos

### Adjectiu

anchos m. pl.
* forma plural de ancho

### Nom

anchos m. pl.
* forma plural de ancho
# anchova
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲˈt͡ʃɔ.βə/, balear /əɲˈt͡ʃɔ.və/ Occidental: nord-occidental /aɲˈt͡ʃɔ.βa/ valencià /aɲˈt͡ʃɔ.va/, /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/

### Nom

anchova f. ‎(plural anchoves)
* (arcaisme) Forma alternativa de anxova.

### Miscel·lània

* Síl·labes: anc·ho·va (3)

### Vegeu també

* anchova. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \anˈt͡ʃo.βa\, meridional \aŋˈt͡ʃo.βa\
       Americà: alt /anˈt͡ʃo.ba/, baix \aŋˈt͡ʃo.βa\, austral \anˈt͡ʃo.βa\
   * Rimes: -oba
   * Etimologia: Del català anxova.

### Nom

anchova m. ‎(plural anchovas)
* (peixos) seitó

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·cho·va (3)

### Vegeu també

* anchova. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anchorae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaŋ.kɔ.raj/

### Nom

anchorae
* nominatiu plural de anchora
* vocatiu plural de anchora
* genitiu singular de anchora
* datiu singular de anchora
# anchorarum
## Llatí

   * Pronúncia: /aŋ.kɔˈraː.rʊm/

### Nom

anchorārum
* genitiu plural de anchora
# anchoras
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaŋ.kɔ.raːs/

### Nom

anchorās
* acusatiu plural de anchora
# anchoris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaŋ.kɔ.riːs/

### Nom

anchorīs
* datiu plural de anchora
* ablatiu plural de anchora
# anchors
## Anglès
### Nom

anchors
* forma plural de anchor

### Verb

anchors
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de anchor
# anchored
## Anglès
### Verb

anchored
* passat i participi de anchor
# anchoring
## Anglès
### Verb

anchoring
* gerundi de anchor
# analyse de l'interaction
## Francès
### Nom

analyse de l'interaction f. ‎(plural analyses de l'interaction)
* anàlisi de la interacció

### Vegeu també

* analyse de l'interaction. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# analyse conceptuelle
## Francès
### Nom

analyse conceptuelle f. ‎(plural analyses conceptuelles)
* anàlisi conceptual

### Vegeu també

* analyse conceptuelle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# analyse d'erreurs
## Francès
### Nom

analyse d'erreurs f. ‎(plural analyses d'erreurs)
* anàlisi d'errors

### Vegeu també

* analyse d'erreurs. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# analyse de contenu
## Francès
### Nom

analyse de contenu f. ‎(plural analyses de contenu)
* anàlisi de contingut

### Vegeu també

* analyse de contenu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].