OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# molarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ɫəˈɾɛm/ balear /mo.ɫəˈɾəm/, /mu.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /mo.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

molarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de molar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·la·rem (3)
* Anagrama: marmole
# molaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.ɫəˈɾi.əw/ balear /mo.ɫəˈɾi.əw/, /mu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /mo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

molaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de molar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·la·rí·eu (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmoru)
* Anagrames: miolareu, miolàreu
# molada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈɫa.ðə/ balear /moˈɫa.ðə/, /muˈɫa.ðə/ Occidental: /moˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

molada
* Participi femení singular del verb molar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·la·da (3)
* Anagrama: Aldomà
# méchant
## Francès

   * Pronúncia: /me.ʃɑ̃/ àudio
   * Etimologia: Del francès antic mescheant («esdevingut dolent»), format per la unió de mal i chance.

### Adjectiu

méchant m. ‎(femení méchante, plural masculí méchants, plural femení méchantes)
* dolent, malvat, irascible, malcarat, entremaliat
    «Innès : Je vous le dirai plus tard. Moi, je suis méchante : ça veut dire que j’ai besoin de la souffrance des autres pour exister.» (Jean-Paul Sartre, Huis clos, 1944, 5, p. 144)Innès, us ho diré més endavant. Jo soc dolenta, això vol dir que tinc necessitat del patiment dels altres per existir.
    C’est un méchant enfant.És un nen entremaliat.
    C’est un chien méchant, on ne peut se fier.És un gos dolent, no se'n pot confiar.
* mal
    «Après le souper elle joua au quinze, elle perdit de mauvaise grâce, paya de plus mauvaise grâce encore, et se coucha de fort méchante humeur.» (Pierre-François Godard de Beauchamps, Funestine, dans Le Cabinet des fées, ou collection choisie des contes des fées, et autres contes merveilleux, vol. 31, 1786, p. 35)Després del sopar ella jugà al quinze, perdé de mala manera, pagà encara amb més mala gràcia i es ficà al llit encara de més mal humor.

#### Relacionats

* mauvais
# daliners
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.ɫiˈnes/ Occidental: nord-occidental /da.ɫiˈnes/, valencià /da.ɫiˈneɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Nom

daliners m. pl.
* Forma plural de daliner.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·li·ners (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeilnrs)
* Anagrames: dinerals, irlandès, irlandés
# visualitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.zu.ə.ɫiˈd͡za.ɾən/, balear /vi.zu.ə.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bi.zu.a.ɫiˈd͡za.ɾen/ valencià /vi.zu.a.ɫiˈza.ɾen/, /bi.zu.a.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

visualitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de visualitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb visualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·su·a·lit·za·ren (6)
* Anagrames: universalitza, universalitzà
# callerés
## Català
### Adjectiu

callerés m. ‎(femení calleresa, plural masculí calleresos, plural femení callereses)
* (valencià) Forma alternativa de callerès.

### Nom

callerés m. ‎(plural calleresos, femení calleresa)
* (valencià) Forma alternativa de callerès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lle·rés (3)
* Anagrames: escellar, llescaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# cantonés
## Català
### Adjectiu

cantonés m. ‎(femení cantonesa, plural masculí cantonesos, plural femení cantoneses)
* (valencià) Forma alternativa de cantonès.

### Nom

cantonés m. ‎(plural cantonesos, femení cantonesa)
* (valencià) Forma alternativa de cantonès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·to·nés (3)
* Anagrames: connates, escanton, tasconen

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# libanés
## Català
### Adjectiu

libanés m. ‎(femení libanesa, plural masculí libanesos, plural femení libaneses)
* (valencià) Forma alternativa de libanès.

### Nom

libanés m. ‎(plural libanesos, femení libanesa)
* (valencià) Forma alternativa de libanès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilns)
* Anagrames: ablenis, balinès, balinés, balisen

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \li.βaˈnes\, meridional \li.βaˈneh\
       Americà: alt /li.baˈnes/, baix \li.βaˈneh\, austral \li.βaˈnes\
   * Rimes: -es
   * Etimologia: De Líbano i el sufix -és.

### Adjectiu

libanés m. ‎(femení libanesa, plural masculí libaneses, plural femení libanesas)
* libanès

### Nom

libanés m. ‎(plural libaneses, femení libanesa)
* libanès

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilns)
* Anagrames: albines, balines, balinés, biselan, libasen, nieblas, silaben

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre libanés
# lorenés
## Català
### Adjectiu

lorenés m. ‎(femení lorenesa, plural masculí lorenesos, plural femení loreneses)
* (valencià) Forma alternativa de lorenès.

### Nom

lorenés m. ‎(plural lorenesos, femení lorenesa)
* (valencià) Forma alternativa de lorenès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lo·re·nés (3)
* Anagrama: resolen

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# occurro
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔkˈkʊr.roː/
   * Etimologia: Del prefix ob- i currō.

### Verb

occurrō ‎(1a present$^?$), occurris ‎(2a present), occurrere ‎(infinitiu), occurrī ‎(perfet), occursum ‎(supí)
* acudir, jo acudeixo; afanyar-se
    «ilico occucurri atque interpello» (Plaute, Mercator I, 2, 88)Immediatament, vaig acudir i vaig interpel·lar.
* esdevenir, ocórrer, aparèixer, sorgir
    «quibuscumque signis occurrerat, se aggregabat» (Juli Cèsar, De Bello gallico IV, 26)Se'ns unien, malgrat els signes que s'esdevenien.
* oposar
    «omnibus ejus consiliis occurri atque obstiti» (Ciceró, Catilinae III, 7, 16)Vaig conèixer i m'hi vaig oposar a tots els plans.
* respondre, contestar
    «ut si dicenti, Quem video? ita occurras, ego» (Quintilià, Institutio Oratoria 1, 5.36)com si algú preguntés: a qui veig? i responguessis: soc jo.
* acudir, considerar, ocórrer
    «tu occurrebas dignus eo munere» (Ciceró, De Senectute, I.2)Se't va acudir que era digne d'aquell regal.
# moianés
## Català
### Adjectiu

moianés m. ‎(femení moianesa, plural masculí moianesos, plural femení moianeses)
* (valencià) Forma alternativa de moianès.

### Nom

moianés m. ‎(femení moianesa, plural masculí moianesos, plural femení moianeses)
* (valencià) Forma alternativa de moianès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ia·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnos)
* Anagrames: amoïnes, amoïnés, ensomia, ensomià, sonàiem

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# nepalés
## Català
### Adjectiu

nepalés m. ‎(femení nepalesa, plural masculí nepalesos, plural femení nepaleses)
* (valencià) Forma alternativa de nepalès.

### Nom

nepalés m. ‎(plural nepalesos, femení nepalesa)
* (valencià) Forma alternativa de nepalès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·pa·lés (3)
* Anagrama: palesen

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# toms
## Català

   * Pronúncia: /ˈtoms/
   * Rimes: -oms
   * Homòfon: tombs

### Nom

toms m. pl.
* Forma plural de tom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: most $^{(alfagrama)}$, mots
# molau
## Català
### Verb

molau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de molar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb molar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·lau (2)
* Anagrama: maulo
# negarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾa/, occidental /ne.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

negarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·rà (3)
* Anagrames: agrane, arenga, arengà
# negos
## Català
### Verb

negos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gos (2)
* Anagrames: gosen, segon
# mene
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmɛ.nə/, occidental /ˈme.ne/
   * Rimes: -ɛne

### Verb

mene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de menar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb menar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb menar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb menar.

## Serbocroat

   * Pronúncia: /'mene/

### Pronom

mene ‎(forma llarga)
* acusatiu singular de ja ‎(«em, me, a mi»)
    Ako mene pitaš, ne mogu da zamislim ništa jezivije.Si em demanes a mi, no soc capaç d'imaginar-me res de més esgarrifós.
* genitiu singular de ja ‎(«de mi»)
    Da li se sećaš mene?T'enrecordes de mi?

#### Declinació

| | singular | plural |
| nominatiu | ja | mi |
| vocatiu | — | mi |
| acusatiu | mene, me | nas |
| genitiu | mene, me | nas |
| datiu | meni, mi | nama, nam |
| locatiu | meni | nama |
| instrumental | mnom, mnome | nama |
# neguessi
## Català
### Verb

neguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gues·si (3)
* Anagrama: guiessen
# negui
## Català

   * Pronúncia: /ˈne.ɣi/
   * Rimes: -eɡi

### Verb

negui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de negar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb negar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb negar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gui (2)
* Anagrames: eguín, enuig, genuí, guien
# neguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈne.ɣis/
   * Rimes: -eɡis

### Verb

neguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·guis (2)
* Heterograma de 6 lletres (eginsu)
* Anagrames: eguins, enuigs, seguin, signeu, siguen, ungies
# negàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈɣa.βəw/, balear /nəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /neˈɣa.βew/ valencià /neˈɣa.vew/, /neˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

negàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gà·veu (3)
* Anagrames: avengué, navegue, vanegeu
# negués
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈɣes/, occidental /neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

negués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gués (2)
* Anagrama: seguen
# Mensch
## Alemany

   * Pronúncia: /mɛnʃ/
   * Etimologia: Del protogermànic *mann- («ésser humà»).

### Nom

Mensch m. ‎(genitiu Menschen, plural Menschen)
* persona
    Ich bin ein naturverbundener Mensch.Soc una persona amant de la natura.
* (amb kein) ningú
    Das glaubt mir kein Mensch!Ningú em creu
* humà
    Der Unterschied zwischen Gorilla und Mensch beträgt gerade mal drei Prozent ihres Erbguts.La diferència entre goril·les i humans només depèn d'un tres per cent del genoma.

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | der | Mensch | die | Menschen |
| Genitiu | des | Menschen | der | Menschen |
| Datiu | dem | Menschen | den | Menschen |
| Acusatiu | den | Menschen | die | Menschen |
# neguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈɣe.səs/, occidental /neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

neguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gues·ses (3)
* Anagrama: seguessen
# negàieu
## Català
### Verb

negàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gà·ieu (3)
* Anagrama: enaigüe
# neguessa
## Català
### Verb

neguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gues·sa (3)
* Anagrames: agüessen, asseguen, nassegeu, negàsseu
# negaies
## Català
### Verb

negaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ies (3)
* Anagrames: ansiege, segaien
# negaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾan/, occidental /ne.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

negaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ran (3)
* Anagrames: agranen, enganar
# neguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈɣe.sis/, occidental /neˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

neguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gues·sis (3)
* Anagrames: seguessin, seguissen, signésseu, siguessen
# negàssim
## Català
### Verb

negàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gàs·sim (3)
* Anagrames: assignem, massegin, mingessa
# neguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈɣi/, occidental /neˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

neguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·guí (2)
* Anagrames: eguín, enuig, genuí, guien
# negàssem
## Català
### Verb

negàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gàs·sem (3)
* Anagrames: massegen, mengessa, nassegem
# negaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /ne.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

negaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de negar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ri·a (4)
* Anagrames: agraïen, enagria
# negueguéssom
## Català
### Verb

negueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gue·gués·som (4)
* Anagrama: mengeguéssou
# negassin
## Català
### Verb

negassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gas·sin (3)
* Anagrames: assignen, nassegin
# negant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈɣan/ balear /nəˈɣant/, /nəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /neˈɣan/ valencià /neˈɣant/, /neˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

negant
* Gerundi del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gant (2)
* Anagrama: natgen
# empaumer
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.poˈme/
   * Etimologia: Del prefix en- i paume.

### Verb

empaumer
* (pilota basca) empalmar
* retrobar, reprendre
    La meute a empaumé la voie du cerf.La gossada ha retrobat el rastre del cèrvol.
* encisar, atreure, dominar, controlar
    «– Juste au moment où nous commencions à empaumer le public, voilà une autre attraction.» (H. G. Wells, (trad.Henry-D. Davray, B.Kozakiewicz), La Guerre dans les airs, 1908, ed. Mercure de France, París, 1921, p. 74)Just en el moment en què començavem a encisar el públic, arriba un altre punt d'atracció.
    «–L'inspecteur vous aura dit que j'étais une fille de rien, est-ce vrai ? Que je courais les hommes comme une chienne ? Oui ? que je vous empaumais sans doute.» (Jean Rogissart, Passantes d’Octobre, ed. Arthème Fayard, París, 1958)L'inspector us haurà dit que jo soc una filla de ningú, no és així? que empaito els homes com una gossa? si? que jo us atrec sense dubte.

#### Conjugació
### Vegeu també

* empaumer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# negasses
## Català
### Verb

negasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gas·ses (3)
* Anagrames: nasseges, nassegés, segassen
# negariva
## Català
### Verb

negariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de negar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ri·va (4)
* Anagrames: agraïven, avinagre, evaginar, gravaien, vagarien
# negàssiu
## Català
### Verb

negàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gàs·siu (3)
* Anagrames: agüessin, aguissen, asseguin, assigneu, guiassen, sinagües
# negaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈɣa.βəs/, balear /nəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /neˈɣa.βes/ valencià /neˈɣa.ves/, /neˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

negaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ves (3)
* Anagrames: segaven, vaneges, vanegés, veganes
# negara
## Català
### Verb

negara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ra (3)
* Anagrames: agrane, arenga, arengà
# negàiem
## Català
### Verb

negàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gà·iem (3)
* Anagrama: enemiga
# negaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /ne.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

negaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ri·es (4)
* Anagrames: enagries, segarien
# negava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈɣa.βə/, balear /nəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /neˈɣa.βa/ valencià /neˈɣa.va/, /neˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

negava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de negar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·va (3)
* Anagrames: navega, navegà, vegana
# neguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈɣɛm/ balear /nəˈɣəm/, /nəˈɣɛm/ Occidental: /neˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

neguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de negar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb negar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·guem (2)
* Anagrama: mengeu
# Jehovà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.uˈβa/ balear /ʒə.oˈva/, /ʒə.uˈva/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.oˈβa/ valencià /d͡ʒe.oˈva/, /d͡ʒe.oˈβa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Transcripció clàssica de l’hebreu bíblic יהוה ‎(YHVH, «el tetragrama diví») a partir de la vocalització יְהֹוָה ‎(yəhōwā) corresponent a אֲדֹנָי ‎(Adonai, «el meu Senyor»). L’origen és incert, probablement perdut pel Manament «no diràs el nom de Déu en va». Tradicionalment, s’explica pel versicle de l’Èxode 3:14 on Déu diu el seu nom a Moisès: אֶהְיֶה אֲשֶׁר אֶהְיֶה ‎(’ehye ’ăšer ’ehye, «Jo soc el qui soc»), a partir del verb הָיָה ‎(hayá, «ser, existir, esdevenir»).

### Nom propi

Jehovà m.
* (bíblic) Nom propi de Déu.

#### Sinònims

* Jahvè

#### Traduccions

* Alemany: Jehova $^{(de)}$
* Anglès: Jehovah $^{(en)}$
* Castellà: Jehová $^{(es)}$
* Eslovac: Jehova $^{(sk)}$ m.
* Finès: Jehova $^{(fi)}$
* Francès: Jéhovah $^{(fr)}$
* Hebreu: יהוה $^{(he)}$
* Japonès: エホバ $^{(ja)}$ ‎(ehoba)
* Llatí: Iehova $^{(la)}$
* Polonès: Jehowa $^{(pl)}$ m.
* Rus: Иегова $^{(ru)}$ m. ‎(Iiegova)
* Vietnamita: Giê-hô-va $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Je·ho·và (3)
* Heterograma de 6 lletres (aehjov)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, Optimot
# neguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈɣe.səm/, occidental /neˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

neguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gués·sem (3)
* Anagrama: mengésseu
# negaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾi.əm/, occidental /ne.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

negaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·rí·em (4)
* Anagrames: agremien, enagríem, geminaré, marinege
# negau
## Català
### Verb

negau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de negar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gau (2)
* Anagrames: agúen, agüen
# negavi
## Català
### Verb

negavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·vi (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeginv)
* Anagrames: angeví, geniva, vanegi, vanegí, vaneig
# negarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /ne.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

negarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·ri·en (4)
* Anagrama: enagrien
# neguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈne.ɣin/
   * Rimes: -eɡin

### Verb

neguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb negar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·guin (2)
* Anagrames: ingenu, ungien
# negaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /nə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /ne.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

negaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·ga·rí·eu (4)
* Anagrames: anigueré, eguinaré, enagríeu
# negassen
## Català
### Verb

negassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gas·sen (3)
* Anagrama: nassegen
# negàsseu
## Català
### Verb

negàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gàs·seu (3)
* Anagrames: agüessen, asseguen, nassegeu, neguessa
# neg
## Català
### Verb

neg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: gen $^{(revers)}$
# negues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈne.ɣəs/, occidental /ˈne.ɣes/
   * Rimes: -eɡes

### Verb

negues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de negar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gues (2)
* Anagrama: seguen
# neguitegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.ɣiˈtɛ.ʒi/ balear /nə.ɣiˈtə.ʒi/, /nə.ɣiˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ne.ɣiˈte.ʒi/, valencià /ne.ɣiˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

neguitegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de neguitejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb neguitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb neguitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb neguitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gui·te·gi (4)
* Anagrama: neguiteig
# neguitegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nə.ɣi.təˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ne.ɣi.teˈʒi/, valencià /ne.ɣi.teˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

neguitegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de neguitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ne·gui·te·gí (4)
* Anagrama: neguiteig