OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alicates
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈka.təs/, occidental /a.ɫiˈka.tes/
   * Rimes: -ates
   * Etimologia: Del castellà alicates, segle XVII.

### Nom

alicates f. ‎(plurale tantum)
* Tenalles de mà que s’usen per a subjectar o forçar els objectes a treballar.

#### Traduccions

* Anglès: pliers $^{(en)}$ pl., plyers $^{(en)}$ pl.
* Castellà: alicates $^{(es)}$ m. pl.
* Esperanto: tenajlo $^{(eo)}$
* Francès: pince $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ca·tes (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.liˈka.tes/, meridional /a.liˈka.teh/
       Americà: alt /a.liˈka.t(e)s/, baix /a.liˈka.teh/, austral /a.liˈka.tes/
   * Rimes: -ates

### Nom

alicates m. ‎(plurale tantum)
* forma plural de alicate
* alicates

#### Descendents

* Català: alicates

### Verb

alicates
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb alicatar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ca·tes (4)
* Anagrames: calesita, elástica, tesálica
# alie
## Català
### Verb

alie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aliar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aliar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.lɪ.ɛ/

### Adjectiu

alie
* vocatiu masculí singular de alius
# alhelí amarillo
## Castellà
### Nom

alhelí amarillo m. ‎(plural alhelíes amarillos o alhelís amarillos)
* (botànica) (Cheiranthus cheiri L.) Violer groc

### Vegeu també

* ↑ Font Quer, Pío. «152. ALHELÍ AMARILLO». A: Plantas medicinales - El Dioscórides renovado, 2002 (en castellà). Barcelona: Península, 1999, pp. 263-264. ISBN 8483072422.
# alhelíes amarillos
## Castellà
### Nom

alhelíes amarillos m. pl.
* forma plural de alhelí amarillo
# alhier
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ɑl.ˈɦiːr/
   * Etimologia: Documentat ja en neerlandès mitjà en la forma alhir (1284), compost de al i hier ‎(«ací») (vegeu també aldaar ‎(«allà») i aldus ‎(«així»)).

### Adverbi

alhier
* ací, aquí

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada al a l'Etymologiebank.nl.
# alhelí
## Castellà
### Nom

alhelí m. ‎(plural alhelíes o alhelís)
* (botànica) (Cheiranthus cheiri L.) Violer groc
* (botànica) (Viola odorata L.) Viola d'olor

#### Compostos i expressions

* alhelí amarillo
* alhelí blanco de Teofrasto
* alhelí clavelado
* alhelí de Mahón
* alhelí del campo
* alhelí del Teide
* alhelí marino
* alhelí montuño

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·he·lí (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre alhelí
# alhelís
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /al.eˈlis/, meridional /al.eˈlih/
       Americà: alt /al.eˈlis/, baix /al.eˈlih/, austral /al.eˈlis/
   * Rimes: -is

### Nom

alhelís m. pl.
* forma plural de alhelí
# alhòli
## Occità

   * Pronúncia: /aˈλɔ.li/
   * Etimologia: Compost de alh i òli.

### Nom

alhòli m. ‎(plural alhòlis)
* allioli
# alhòlis
## Occità

   * Pronúncia: /aˈʎɔ.lis/

### Nom

alhòlis m. pl.
* forma plural de alhòli
# alhelíes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /al.eˈli.es/, meridional /al.eˈli.eh/
       Americà: alt /al.eˈli.(e)s/, baix /al.eˈli.eh/, austral /al.eˈli.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

alhelíes m. pl.
* forma plural de alhelí
# alhelís amarillos
## Castellà
### Nom

alhelís amarillos m. pl.
* forma plural de alhelí amarillo
# alhora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈɫɔ.ɾə/ Occidental: nord-occidental /aˈɫɔ.ɾa/ valencià /aˈɫɔ.ɾa/, /aˈɫɔ.ɾɔ/
   * Rimes: -ɔɾa
   * Etimologia: Contracció de a l'hora, segle XVI.

### Adverbi

alhora
* (antic) aleshores
    «E axi, alhora, seguint los ecclesiastichs la voluntat y orde de dit duch don Ferrando, nomenarem les persones que convenien per a entendre part del stament ecclesiastich en lo que occorria era necessari fer·se.» (Gaspar Jo. de Abella, L'estament eclesiàstic s'excusa pel boicot al parlament d'Alzira, 1544)
    «Quan plorava (perquè també 'l nin plora) / llavors al cel clavava / mos ulls y allí'us cercava, / y jo no se si 'm véyau, mes á l' hora / me sentia content y 'm consolava.» (Francesc Pelagi Briz, Fullas, 1866)
* simultàniament
    «Els dos nens ajuntaven els caps i contemplaven alhora l’estranya figura de la fotografia; llurs ulls eren encesos com trossets de carbó ardent.» (Jesús Ernest Martínez Ferrando, La botiga dels llibres vells, pàg. 99, 1919)
* (per extensió) també
    «Serà capaç de tenir els ulls oberts. [...] I serà capaç, alhora, de valorar tot allò que altra gent fa en la línia de Jesucrist.» (Josep Lligadas, La terra de demà, la terra de Déu, pàg. 32, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Montserrat, 1984)

#### Sinònims

* (aleshores) llavors
* (simultàniament) tot alhora, a la vegada, al mateix temps, a un mateix temps, a un temps, d'una vegada, de cop, a l'encop (septentrional), a l'una, ensems, a l'ensems, conjuntament
* (també) a més, a més a més, demés, ademés

#### Compostos i expressions

* alhora que

#### Relacionats

* (simultàniament) de passada, de pas, de camí, tant per tant, pel mateix preu, a l'uníson, a una veu

#### Traduccions

* Anglès: at the same time $^{(en)}$, at once $^{(en)}$
* Castellà: al mismo tiempo $^{(es)}$, a la vez $^{(es)}$
* Esperanto: samtempe $^{(eo)}$
* Francès: en même temps $^{(fr)}$, à la fois $^{(fr)}$, tout à la fois $^{(fr)}$

#### Falsos amics

* Francès: à l'heure ‎(«puntual, a l’hora»)
* Italià: allora ‎(«aleshores»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ho·ra (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# alimentavo
## Català
### Verb

alimentavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# alimentavi
## Català
### Verb

alimentavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# alimentazioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.li.men.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

alimentazioni f. pl.
* forma plural de alimentazione
# alimente
## Català
### Verb

alimente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alimentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·te (4)
* Anagrames: alentíem, enaltíem

## Romanès
### Nom

alimente
* forma plural de aliment
* vocatiu singular de aliment
# alimenteguem
## Català
### Verb

alimenteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentau
## Català
### Verb

alimentau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alimentar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alimentar.
# alimentazione
## Italià

   * Pronúncia: /a.li.men.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

alimentazione f. ‎(plural alimentazioni)
* alimentació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ta·zió·ne (6)
# alimentaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.mənˈta.βən/, balear /ə.ɫi.mənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɫi.menˈta.βen/ valencià /a.ɫi.menˈta.ven/, /a.ɫi.menˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

alimentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# alimentaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.mənˈta.βəs/, balear /ə.ɫi.mənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɫi.menˈta.βes/ valencià /a.ɫi.menˈta.ves/, /a.ɫi.menˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

alimentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# alimentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.mənˈta.βə/, balear /ə.ɫi.mənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɫi.menˈta.βa/ valencià /a.ɫi.menˈta.va/, /a.ɫi.menˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

alimentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# aixafinau
## Català
### Verb

aixafinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aixafinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aixafinar.
# aixafinaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fi.nəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fi.naˈɾe/ valencià /aj.ʃa.fi.naˈɾe/, /a.ʃa.fi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aixafinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aixafinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xa·fi·na·ré (5)
* Anagrama: aixafarien
# aixafinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fi.naˈɾi.ew/ valencià /aj.ʃa.fi.naˈɾi.ew/, /a.ʃa.fi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aixafinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aixafinar.
# aixafinassis
## Català
### Verb

aixafinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinassen
## Català
### Verb

aixafinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinasses
## Català
### Verb

aixafinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinassin
## Català
### Verb

aixafinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# alatzarekin
## Basc
### Nom

alatzarekin
* comitatiu definit singular de alatz
# alatzaren
## Basc
### Nom

alatzaren
* genitiu definit singular de alatz
# alatzarengatik
## Basc
### Nom

alatzarengatik
* causal definit singular de alatz
# alatz
## Basc
### Nom

alatz inan.
* llar, clemàstecs
* cremallera

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
alatz
alatza
alatzak
Ergatiu
alatzek
alatzak
alatzek
Datiu
alatzi
alatzari
alatzei
Genitiu
alatzen
alatzaren
alatzen
Comitatiu
alatzekin
alatzarekin
alatzekin
Benefactiu
alatzentzat
alatzarentzat
alatzentzat
Instrumental
alatzez
alatzaz
alatzez
Partitiu
alatzik
Prolatiu
alatztzat
Causal
alatzengatik
alatzarengatik
alatzengatik
Locatius
Inessiu
alatzetan
alatzean
alatzetan
Ablatiu
alatzetatik
alatzetik
alatzetatik
Al·latiu
alatzetara
alatzera
alatzetara
Terminatiu
alatzetaraino
alatzeraino
alatzetaraino
Al·l. direcional
alatzetarantz
alatzerantz
alatzetarantz
Gen. locatiu
alatzetako
alatzeko
alatzetako :
# alatza
## Basc
### Nom

alatza
* absolutiu definit singular de alatz
# alatzak
## Basc
### Nom

alatzak
* absolutiu definit plural de alatz
* ergatiu definit singular de alatz
# alatzarentzat
## Basc
### Nom

alatzarentzat
* benefactiu definit singular de alatz
# allotjasses
## Català
### Verb

allotjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotjassis
## Català
### Verb

allotjassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotjaríveu
## Català
### Verb

allotjaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allotjar.
# allotjassen
## Català
### Verb

allotjassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotjassin
## Català
### Verb

allotjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotjau
## Català
### Verb

allotjau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allotjar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allotjar.
# allotjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒa.βə/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒa.və/, /ə.ʎuˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.ʎoˈd͡ʒa.va/, /a.ʎoˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

allotjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allotjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allotjar.
# allontanai
## Italià
### Verb

allontanai
* primera persona singular (io) del passat de allontanare
# allontanando
## Italià
### Verb

allontanando
* gerundi de allontanare
# allontanare
## Italià

   * Pronúncia: /al.lon.taˈnaː.re/
   * Etimologia: Del prefix a- i lontano.

### Verb

allontanare trans. ‎(pronominal allontanarsi)
* allunyar, apartar
* acomiadar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lon·ta·nà·re (5)
# allontanante
## Italià
### Verb

allontanante
* participi present de allontanare
# allontanarsi
## Italià

   * Pronúncia: /al.lon.taˈnar.si/

### Verb

allontanarsi pron.
* forma pronominal de allontanare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lon·ta·nàr·si (5)
# allontanammo
## Italià
### Verb

allontanammo
* primera persona plural (noi) del passat de allontanare
# allontanano
## Italià
### Verb

allontanano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de allontanare
# allontanantesi
## Italià
### Verb

allontanantesi
* participi present de allontanarsi
# allontanandosi
## Italià
### Verb

allontanandosi
* gerundi de allontanarsi
# allontanarono
## Italià
### Verb

allontanarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de allontanare
# alterassis
## Català
### Verb

alterassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ras·sis (4)
* Anagrama: alertassis
# alterat
## Català
### Verb

alterat
* Participi masculí singular del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·rat (3)
* Anagrames: alertat, teatral
# alteratam
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.tam/

### Adjectiu

alterātam
* acusatiu femení singular de alterātus
# alteratas
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.taːs/

### Adjectiu

alterātās
* acusatiu femení plural de alterātus
# alterati
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.tiː/

### Adjectiu

alterātī
* nominatiu masculí plural de alterātus
* vocatiu masculí plural de alterātus
* genitiu masculí singular de alterātus
* genitiu neutre singular de alterātus
# alterate
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.tɛ/

### Adjectiu

alterāte
* vocatiu masculí singular de alterātus
# alterata
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.taː/, /aɫ.tɛˈraː.ta/

### Adjectiu

alterātā
* ablatiu femení singular de alterātus
alterāta
* nominatiu femení singular de alterātus
* nominatiu neutre plural de alterātus
* vocatiu femení singular de alterātus
* vocatiu neutre plural de alterātus
* acusatiu neutre plural de alterātus
# alteratae
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.taj/

### Adjectiu

alterātae
* nominatiu femení plural de alterātus
* vocatiu femení plural de alterātus
* genitiu femení singular de alterātus
* datiu femení singular de alterātus
# alteratamente
## Italià

   * Pronúncia: /al.teˌra.taˈmen.te/
   * Etimologia: De alterato i el sufix -mente.

### Adverbi

alteratamente
* d'una manera alterada, desentonadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ra·ta·mén·te (6)
# alteratarum
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛ.raːˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

alterātārum
* genitiu femení plural de alterātus
# albirí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾi/, occidental /aɫ.biˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

albirí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de albirar.
# albis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.biːs/

### Adjectiu

albīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de albus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de albus
# albius
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.bɪ.ʊs/

### Adjectiu

albius
* nominatiu neutre singular de albior
* vocatiu neutre singular de albior
* acusatiu neutre singular de albior
# albiréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾe.səm/, occidental /aɫ.biˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

albiréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bi·rés·sem (4)
* Anagrames: miserables, semblaries
# albirésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾe.səw/, occidental /aɫ.biˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

albirésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.
# albirés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾes/, occidental /aɫ.biˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

albirés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bi·rés (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilrs)
* Anagrames: balir-se, balires, bleiràs, libares, resbali, resbalí
# albiréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾe.sim/, occidental /aɫ.biˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

albiréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.
# albiréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈɾe.siw/, occidental /aɫ.biˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

albiréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb albirar.
# albiràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βiˈɾa.βəw/, balear /əɫ.biˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βiˈɾa.βew/ valencià /aɫ.biˈɾa.vew/, /aɫ.βiˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

albiràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de albirar.
# ajornalau
## Català
### Verb

ajornalau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajornalar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajornalar.
# ajornale
## Català
### Verb

ajornale
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajornalar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajornalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajornalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajornalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·le (4)
* Anagrames: enrajola, enrajolà, jalonaré
# ajornalem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɫɛm/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɫəm/, /ə.ʒur.nəˈɫɛm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɫem/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ajornalem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ajornalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ajornalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ajornalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·lem (4)
* Anagrames: enrajolam, jalonarem, jalonàrem
# ajornales
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.ɫəs/ balear /ə.ʒoɾˈna.ɫəs/, /ə.ʒurˈna.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.ɫes/, valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ɫes/
   * Rimes: -ales

### Verb

ajornales
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ajornalar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajornalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·les (4)
* Anagrames: enrajolàs, jalonares
# ajornalaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɫa.βən/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɫa.vən/, /ə.ʒur.nəˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɫa.βen/ valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.ven/, /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ajornalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajornalar.
# ajornalessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɫe.sən/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɫe.sən/, /ə.ʒur.nəˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɫe.sen/, valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ajornalessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajornalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrajolassen
# ajornalava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɫa.βə/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɫa.və/, /ə.ʒur.nəˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɫa.βa/ valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.va/, /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ajornalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajornalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ajornalar.
# ajornalaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒur.nəˈɫa.βəs/ balear /ə.ʒoɾ.nəˈɫa.vəs/, /ə.ʒur.nəˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒor.naˈɫa.βes/ valencià /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.ves/, /a.d͡ʒoɾ.naˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajornalaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajornalar.
# ajornalen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.ɫən/ balear /ə.ʒoɾˈna.ɫən/, /ə.ʒurˈna.ɫən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.ɫen/, valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ɫen/
   * Rimes: -alen

### Verb

ajornalen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ajornalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ajornalar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ajornalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·len (4)
* Anagrama: jalonaren
# alluciniamo
## Italià
### Verb

alluciniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de allucinare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de allucinare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de allucinare
# allucinò
## Italià
### Verb

allucinò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de allucinare
# alludere
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈluː.dɛ.rɛ/

### Verb

allūdere
* infinitiu del present actiu de allūdō
# allucinerò
## Italià
### Verb

allucinerò
* primera persona singular (io) del futur de allucinare
# alluciniate
## Italià
### Verb

alluciniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de allucinare
# allucinino
## Italià
### Verb

allucinino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de allucinare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de allucinare
# allucino
## Italià
### Verb

allucino
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de allucinare
# allucini
## Italià
### Verb

allucini
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de allucinare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de allucinare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de allucinare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de allucinare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de allucinare
# alluciniamoci
## Italià
### Verb

alluciniamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de allucinarsi
# alludis
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈluː.dɪs/

### Verb

allūdis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de allūdō
# altisme
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí altissimus.

### Adjectiu

altisme
* altíssim
    «L'altisme Déus creador és nat home» (Sant Vicent Ferrer, Sermons, VI, 1410)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL