OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# regantàreu
## Català
### Verb

regantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de regantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gan·tà·reu (4)
* Anagrames: argentareu, argentàreu, atragueren, guaretaren
# argentareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒən.təˈɾɛw/ balear /əɾ.ʒən.təˈɾəw/, /ər.ʒən.təˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.d͡ʒen.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

argentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·ta·reu (4)
* Anagrames: atragueren, guaretaren, regantareu, regantàreu
# argentàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈta.ɾəw/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

argentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de argentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tà·reu (4)
* Anagrames: atragueren, guaretaren, regantareu, regantàreu
# guaretassen
## Català
### Verb

guaretassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* guaretessin, guaretessen, guaretassin, guaretaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tas·sen (4)
* Anagrames: argentàsseu, atraguessen
# atraguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe.sən/, occidental /a.tɾaˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atraguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure/atreure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gues·sen (4)
* Anagrames: argentàsseu, guaretassen
# argentàsseu
## Català
### Verb

argentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tàs·seu (4)
* Anagrames: atraguessen, guaretassen
# guaretaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡwə.ɾəˈta.βən/, balear /ɡwə.ɾəˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /ɡwa.ɾeˈta.βen/ valencià /ɡwa.ɾeˈta.ven/, /ɡwa.ɾeˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

guaretaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de guaretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·ta·ven (4)
* Anagrames: argentàveu, regantàveu
# regantàveu
## Català
### Verb

regantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de regantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gan·tà·veu (4)
* Anagrames: argentàveu, guaretaven
# argentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒənˈta.βəw/, balear /əɾ.ʒənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒenˈta.βew/ valencià /aɾ.d͡ʒenˈta.vew/, /aɾ.d͡ʒenˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

argentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tà·veu (4)
* Anagrames: guaretaven, regantàveu
# guaretares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ɾəˈta.ɾəs/, occidental /ɡwa.ɾeˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

guaretares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de guaretar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* [2] guaretessis, guaretesses, guaretassis, guaretasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·ta·res (4)
* Anagrama: atragueres
# atragueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe.ɾəs/, occidental /a.tɾaˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

atragueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atraure/atreure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gue·res (4)
* Anagrama: guaretares
# guaretareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡwə.ɾə.təˈɾɛw/ balear /ɡwə.ɾə.təˈɾəw/, /ɡwə.ɾə.təˈɾɛw/ Occidental: /ɡwa.ɾe.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

guaretareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de guaretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·ta·reu (4)
* Anagrama: atraguéreu
# guaretàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwə.ɾəˈta.ɾəw/, occidental /ɡwa.ɾeˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

guaretàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de guaretar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* [2] guaretéssiu, guaretésseu, guaretàssiu, guaretàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tà·reu (4)
* Anagrama: atraguéreu
# atraguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe.ɾəw/, occidental /a.tɾaˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

atraguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atraure/atreure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gué·reu (4)
* Anagrames: guaretareu, guaretàreu
# guaretasses
## Català
### Verb

guaretasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* guaretessis, guaretesses, guaretassis, guaretares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tas·ses (4)
* Anagrama: atraguesses
# atraguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe.səs/, occidental /a.tɾaˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

atraguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure/atreure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gues·ses (4)
* Anagrama: guaretasses
# atureguessa
## Català
### Verb

atureguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tu·re·gues·sa (5)
* Anagrames: atraguésseu, guaretàsseu
# guaretàsseu
## Català
### Verb

guaretàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guaretar.

#### Variants

* guaretéssiu, guaretésseu, guaretàssiu, guaretàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·re·tàs·seu (4)
* Anagrames: atraguésseu, atureguessa
# atraguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈɣe.səw/, occidental /a.tɾaˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atraguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure/atreure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·gués·seu (4)
* Anagrames: atureguessa, guaretàsseu
# revenjaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾi.ə/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.a/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾi.a/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

revenjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de revenjar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ri·a (5)
* Anagrama: variejaren
# variejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾi.əˈʒa.ɾən/ balear /və.ɾi.əˈd͡ʒa.ɾən/, /və.ɾi.əˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɾi.eˈʒa.ɾen/ valencià /va.ɾi.eˈd͡ʒa.ɾen/, /ba.ɾi.eˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

variejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de variejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb variejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ri·e·ja·ren (5)
* Anagrama: revenjaria
# enllumenaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎu.mə.nəˈɾi.ə/, occidental /eɲ.ʎu.me.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enllumenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enllumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enllumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llu·me·na·ri·a (6)
* Anagrama: allumenarien
# allumenarien
## Català
### Verb

allumenarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·me·na·ri·en (6)
* Anagrama: enllumenaria
# empararíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈɾi.əm/, occidental /em.pa.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

empararíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emparar.

#### Variants

* empararívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·rí·em (5)
* Anagrames: empairarem, empairàrem
# empairarem
## Català
### Verb

empairarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·ra·rem (4)
* Anagrama: empararíem
# empairàrem
## Català
### Verb

empairàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·rà·rem (4)
* Anagrama: empararíem
# empararien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /em.pa.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empararien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emparar.

#### Variants

* emparariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·ri·en (5)
* Anagrama: empairaren
# empairaren
## Català
### Verb

empairaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·ra·ren (4)
* Anagrama: empararien
# empresària
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈza.ɾi.ə/, occidental /em.pɾeˈza.ɾi.a/
   * Rimes: -aɾia

### Nom

empresària f. ‎(plural empresàries)
* Forma femenina de empresari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·sà·ri·a (5)
* Anagrames: empairar-se, empairares, empararies, separaríem
# empairar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəjˈɾar.sə/ balear /əm.pəjˈɾaɾ.sə/, /əm.pəj.ɾərˈsə/ Occidental: /em.pajˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de pairar-se’n per les formes proclítiques (ens en pairem > ens empairem).

### Verb

empairar-se intr. pron.
* (gironí, empordanès) Pairar-se d’alguna cosa, no complir una obligació.
    Em vaig empairar d'anar a treballar a l'hort.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'empairo, s'empaira, ens empairem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·rar·se (4)
* Anagrames: empairares, empararies, empresària, separaríem

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DECat
# separaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.pə.ɾəˈɾi.əm/, occidental /se.pa.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

separaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de separar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·pa·ra·rí·em (5)
* Anagrames: empairar-se, empairares, empararies, empresària
# empararies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /em.pa.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empararies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emparar.

#### Variants

* empararives

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·ri·es (5)
* Anagrames: empairar-se, empairares, empresària, separaríem
# empairares
## Català
### Verb

empairares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·ra·res (4)
* Anagrames: empairar-se, empararies, empresària, separaríem
# apreuaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.wəˈɾi.əm/, occidental /a.pɾe.waˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

apreuaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de apreuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·ua·rí·em (5)
* Anagrames: empairareu, empairàreu, empararíeu
# empararíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /em.pa.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

empararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emparar.

#### Variants

* empararíveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·rí·eu (5)
* Anagrames: apreuaríem, empairareu, empairàreu
# empairareu
## Català
### Verb

empairareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·ra·reu (4)
* Anagrames: apreuaríem, empararíeu
# empairàreu
## Català
### Verb

empairàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empairar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pai·rà·reu (4)
* Anagrames: apreuaríem, empararíeu
# enverinosarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ɾi.nu.zəˈɾa/ balear /əɱ.və.ɾi.no.zəˈɾa/, /əɱ.və.ɾi.nu.zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.be.ɾi.no.zaˈɾa/ valencià /eɱ.ve.ɾi.no.zaˈɾa/, /em.be.ɾi.no.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enverinosarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enverinosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·ri·no·sa·rà (6)
* Anagrama: enraonarives
# enraonarives
## Català
### Verb

enraonarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de enraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ra·o·na·ri·ves (6)
* Anagrama: enverinosarà
# entrenaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.nəˈɾi.ə/, occidental /en.tɾe.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entrenaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entrenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·na·ri·a (5)
* Anagrama: enartarien
# enartarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nər.təˈɾi.ən/, occidental /e.naɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enartarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·ta·ri·en (5)
* Anagrama: entrenaria
# esperaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ɾəˈɾi.ə/ balear /əs.pe.ɾəˈɾi.ə/, /əs.pə.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /es.pe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esperaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ra·ri·a (5)
* Anagrama: repesaria
# repesaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.pə.zəˈɾi.ə/ balear /rə.pe.zəˈɾi.ə/, /rə.pə.zəˈɾi.ə/ Occidental: /re.pe.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

repesaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de repesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de repesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pe·sa·ri·a (5)
* Anagrama: esperaria
# esveraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.ɾəˈɾi.ə/, balear /əz.və.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ez.βe.ɾaˈɾi.a/ valencià /ez.ve.ɾaˈɾi.a/, /ez.βe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esveraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ve·ra·ri·a (5)
* Anagrama: averaries
# averaries
## Català
### Verb

averaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de averar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ve·ra·ri·es (5)
* Anagrama: esveraria
# versejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.sə.ʒəˈɾan/, balear /vəɾ.sə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ber.se.ʒaˈɾan/ valencià /veɾ.se.d͡ʒaˈɾan/, /beɾ.se.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

versejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de versejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·se·ja·ran (4)
* Anagrama: revenjaràs
# revenjaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾas/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾas/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾas/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

revenjaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ràs (4)
* Anagrama: versejaran
# revenjara
## Català
### Verb

revenjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb revenjar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb revenjar-se.

#### Variants

* [1] revengés, revenjàs
* [2] revengés, revenjàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·ra (4)
* Anagrama: veranejar
# revenjarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βəɲ.ʒəˈɾa/, balear /rə.vəɲ.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾa/ valencià /re.veɲ.d͡ʒaˈɾa/, /re.βeɲ.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

revenjarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de revenjar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ven·ja·rà (4)
* Anagrama: veranejar
# veranejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾə.nəˈʒa/ balear /və.ɾə.nəˈd͡ʒa/, /və.ɾə.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /be.ɾa.neˈʒa/ valencià /ve.ɾa.neˈd͡ʒaɾ/, /be.ɾa.neˈd͡ʒa/ Informal: central /brə.nəˈʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del castellà veranear i el sufix -ejar, segle XIX.

### Verb

veranejar intr.
* (castellanisme) estiuejar
    «Ja veurás; tenia ganas de sortir á veranejar y d'anar á pendre las ayguas, alló qu'es fá. Per mi, quan tinguis gust, li vaig dir, si aixis ho desitjas ja pots marxar, t'acompanyaré al carril y quan estigas á puesto, allá hont t'agradi mes, m'escrius; y encara no feyan vinticuatre horas que havia marxat, agafo'ls trastets per seguirla y veure si m'era infiel.» (Joseph Campderrós, Moneda corrent: juguet comich en un acte, Impremta de Simon Alsina y Clos, Barcelona, 1893)
    «Un cop passada la postguerra era molt ben vist “veranejar”. Moltes famílies de Barcelona venien a El Masnou i sobretot a Ocata, a passar l’estiu. Alguns tenien una casa, una torre, i d’altres llogaven un apartament.» (Roser Garcia, Anar de “veraneig”, Pàgines Viscudes, abr. 2013)
    «El rei Alfons XII li dóna el títol de Marquès de Comillas, per les seves aportacions a la guerra de Cuba. El rei, inclús ve a veranejar a la villa, invitat pel Marquès, fet que comporta la afluència de nobles i rics s'assentin en la comarca.» (Gerard, Nord d'Espanya (IV): Comillas, km369: Viatges, rutes i llocs a descobrir pel món, Sant Cugat del Vallès, abr. 2008)
    «Des d'aquest estiu m'agrada bastant un nen, anem enviant-nos missatges però els km de distància ens afecten bastant, només be a la meva ciutat per veranejar o per festes, ja que hi te els seus tiets i cosins, d'aquesta manera ens podem anar veient.» (Anònim, "des d'aquest estiu que m'agrada molt un noi, però no ens podem veure massa sovint per culpa de la distància", El Consultori d'Adolescents.cat, La Cerdanya, nov. 2016)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: veranejo, veraneja, veranegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Relacionats

* veraneig (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ra·ne·jar (4)
* Anagrames: revenjara, revenjarà
# enllumenara
## Català
### Verb

enllumenara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllumenar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllumenar.

#### Variants

* [1] enllumenés, enllumenàs
* [2] enllumenés, enllumenàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llu·me·na·ra (5)
* Anagrama: allumenaren
# enllumenarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎu.mə.nəˈɾa/, occidental /eɲ.ʎu.me.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enllumenarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enllumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llu·me·na·rà (5)
* Anagrama: allumenaren
# allumenaren
## Català
### Verb

allumenaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de allumenar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·me·na·ren (5)
* Anagrames: enllumenara, enllumenarà
# enllumenava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎu.məˈna.βə/, balear /əɲ.ʎu.məˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eɲ.ʎu.meˈna.βa/ valencià /eɲ.ʎu.meˈna.va/, /eɲ.ʎu.meˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enllumenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enllumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enllumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llu·me·na·va (5)
* Anagrama: allumenaven
# allumenaven
## Català
### Verb

allumenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de allumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·me·na·ven (5)
* Anagrama: enllumenava
# emplaçarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫə.səˈɾɛm/ balear /əm.pɫə.səˈɾəm/, /əm.pɫə.səˈɾɛm/ Occidental: /em.pɫa.saˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emplaçarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de emplaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pla·ça·rem (4)
* Anagrama: alçapremem
# alçapremem
## Català
### Verb

alçapremem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alçapremar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alçapremar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·mem (4)
* Anagrames: emplaçarem, emplaçàrem
# emplaçàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈsa.ɾəm/, occidental /em.pɫaˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emplaçàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emplaçar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplaçar.

#### Variants

* [2] emplacéssim, emplacéssem, emplaçàssim, emplaçàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pla·çà·rem (4)
* Anagrama: alçapremem
# alçapremen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.səˈpɾe.mən/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾe.men/
   * Rimes: -emen

### Verb

alçapremen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alçapremar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alçapremar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·men (4)
* Anagrama: emplaçaren
# emplaçaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈsa.ɾən/, occidental /em.pɫaˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emplaçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emplaçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplaçar.

#### Variants

* [2] emplacessin, emplacessen, emplaçassin, emplaçassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pla·ça·ren (4)
* Anagrama: alçapremen
# alçapremes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaɫ.səˈpɾe.məs/, occidental /ˌaɫ.saˈpɾe.mes/
   * Rimes: -emes

### Verb

alçapremes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alçapremar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·mes (4)
* Anagrama: emplaçares
# alçapremés
## Català
### Verb

alçapremés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·més (4)
* Anagrama: emplaçares
# emplaçares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈsa.ɾəs/, occidental /em.pɫaˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emplaçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emplaçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplaçar.

#### Variants

* [2] emplacessis, emplacesses, emplaçassis, emplaçasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pla·ça·res (4)
* Anagrames: alçapremes, alçapremés
# alçapremeu
## Català
### Verb

alçapremeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alçapremar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alçapremar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alçapremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·pre·meu (4)
* Anagrames: emplaçareu, emplaçàreu
# emplaçareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫə.səˈɾɛw/ balear /əm.pɫə.səˈɾəw/, /əm.pɫə.səˈɾɛw/ Occidental: /em.pɫa.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emplaçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emplaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pla·ça·reu (4)
* Anagrama: alçapremeu