OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbalçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫˈsa.βə/, balear /əz.bəɫˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βaɫˈsa.βa/ valencià /ez.baɫˈsa.va/, /ez.βaɫˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esbalçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbalçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbalçar.
# esbalçaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾas/, occidental /ez.baɫ.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esbalçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esbalçar.
# esbalçaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾe/, occidental /ez.baɫ.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esbalçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esbalçar.
# esbalçaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾi.əw/, occidental /ez.baɫ.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esbalçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esbalçar.
# esbalçarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫ.səˈɾa/, occidental /ez.baɫ.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esbalçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esbalçar.
# esbalçassen
## Català
### Verb

esbalçassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalçasses
## Català
### Verb

esbalçasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# escondits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdits/ balear /əs.konˈdits/, /əs.kunˈdits/ Occidental: /es.konˈdits/
   * Rimes: -its

### Verb

escondits
* Participi masculí plural del verb escondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dits (3)

## Català antic
### Verb

escondits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de escondir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de escondir

#### Variants

* [1] escondiu
* [2] escondiu
# escondixes
## Català
### Verb

escondixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escondir.

#### Variants

* escondeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·di·xes (4)
# escondix
## Català
### Verb

escondix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escondir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escondir.

#### Variants

* [1] escondeix
* [2] escondeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dix (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeinosx)
* Anagrama: condixes
# escondre
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí abscondere.

### Verb

escondre
* amagar

#### Variants

* escondir

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# escondites
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.konˈdi.tes/, meridional \eh.koŋˈdi.teh\
       Americà: alt /es.konˈdi.t(e)s/, baix \eh.koŋˈdi.teh\, austral /eh.konˈdi.tes/
   * Rimes: -ites

### Nom

escondites m. pl.
* forma plural de escondite
# escondiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdiw/ balear /əs.konˈdiw/, /əs.kunˈdiw/ Occidental: /es.konˈdiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

escondiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escondir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escondir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escondir.

#### Variants

* [2] escondigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·diu (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeinosu)

## Català antic
### Verb

escondiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de escondir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de escondir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de escondir

#### Variants

* [1] escondits
* [2] escondíats, escondíau
* [3] escondits
# escondite
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.konˈdi.te/, meridional \eh.koŋˈdi.te\
       Americà: alt /es.konˈdi.t(e)/, baix \eh.koŋˈdi.te\, austral /eh.konˈdi.te/
   * Rimes: -ite

### Nom

escondite m. ‎(plural escondites)
* amagatall
* fet a amagar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·di·te (4)
# escondixen
## Català
### Verb

escondixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escondir.

#### Variants

* escondeixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·di·xen (4)
# escondixo
## Català
### Verb

escondixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escondir.

#### Variants

* escondeixo, escondesc, escondeixi, escondisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·di·xo (4)
# escondran
## Català antic
### Verb

escondran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de escondre
# espollàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.ɾəw/ balear /əs.poˈʎa.ɾəw/, /əs.puˈʎa.ɾəw/ Occidental: /es.poˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

espollàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llà·reu (4)
# espollàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.βəm/ balear /əs.poˈʎa.vəm/, /əs.puˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.poˈʎa.βem/ valencià /es.poˈʎa.vem/, /es.poˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

espollàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llà·vem (4)
# espolli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpo.ʎi/, occidental /esˈpo.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

espolli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espollar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espollar.

#### Variants

* [1] espollo
* [2] espolle
* [3] espolle
* [4] espolle

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·lli (3)
# espollo
## Català
### Verb

espollo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espollar.

#### Variants

* espolli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llo (3)
# espollà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa/ balear /əs.poˈʎa/, /əs.puˈʎa/ Occidental: /es.poˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

espollà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llà (3)
* Anagrama: apel·los
# espollàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈʎa.ɾəm/ balear /əs.poˈʎa.ɾəm/, /əs.puˈʎa.ɾəm/ Occidental: /es.poˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

espollàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·llà·rem (4)
* Anagrama: palmeroles
# esgarrinyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.riˈɲi/, occidental /ez.ɣa.riˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgarrinyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgarrinyar.
# espaventàssiu
## Català
### Verb

espaventàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssiu, espaventésseu, espaventàsseu, espaventàreu
# espaventésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈte.səw/, balear /əs.pə.vənˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈte.sew/ valencià /es.pa.venˈte.sew/, /es.pa.βenˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

espaventésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssiu, espaventàssiu, espaventàsseu, espaventàreu
# espaventàs
## Català
### Verb

espaventàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* [1] espaventés, espaventara
* [2] espaventés, espaventara
# espaventàssem
## Català
### Verb

espaventàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssim, espaventéssem, espaventàssim, espaventàrem
# espaventàsseu
## Català
### Verb

espaventàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssiu, espaventésseu, espaventàssiu, espaventàreu
# espaventàssim
## Català
### Verb

espaventàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssim, espaventéssem, espaventàssem, espaventàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: pavimentasses
# espaventés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈtes/, balear /əs.pə.vənˈtes/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈtes/ valencià /es.pa.venˈtes/, /es.pa.βenˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

espaventés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* [1] espaventàs, espaventara
* [2] espaventàs, espaventara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·tés (4)
* Anagrama: espentaves
# espaventéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈte.səm/, balear /əs.pə.vənˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈte.sem/ valencià /es.pa.venˈte.sem/, /es.pa.βenˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

espaventéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espaventar.

#### Variants

* espaventéssim, espaventàssim, espaventàssem, espaventàrem
# espaventàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˈta.βəw/, balear /əs.pə.vənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˈta.βew/ valencià /es.pa.venˈta.vew/, /es.pa.βenˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

espaventàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espaventar.
# escatxiguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.sis/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escatxiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguesses, escatxiguesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gues·sis (5)
# escatxigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈt͡ʃi.ɣi/, occidental /es.kaˈt͡ʃi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

escatxigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [1] escatxigue, escatxigo
* [2] escatxigue, escatxigo
* [3] escatxigue

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gui (4)
# escatxiguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈt͡ʃi.ɣis/, occidental /es.kaˈt͡ʃi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

escatxiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigues, escatxigos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·guis (4)
# escatxiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.səw/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escatxiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguéssou, escatxiguéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gués·seu (5)
# escatxiguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.sim/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escatxiguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguéssom, escatxiguéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gués·sim (5)
# escatxigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.t͡ʃiˈɣɛw/ balear /əs.kə.t͡ʃiˈɣəw/, /əs.kə.t͡ʃiˈɣɛw/ Occidental: /es.ka.t͡ʃiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escatxigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escatxigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [2] escatxiguegueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gueu (4)
# escatxiguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈt͡ʃi.ɣin/, occidental /es.kaˈt͡ʃi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

escatxiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [1] escatxiguen
* [2] escatxiguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·guin (4)
# escatxigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣes/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

escatxigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [1] escatxiguessa, escatxigueguessa
* [2] escatxiguegués

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gués (4)
# escatxiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.sin/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escatxiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguessen, escatxiguessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gues·sin (5)
# escatxiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.t͡ʃiˈɣe.səm/, occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escatxiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxigueguéssom, escatxiguéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gués·sem (5)
# esferes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfe.ɾəs/, occidental /esˈfe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

esferes f. pl.
* Forma plural de esfera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fe·res (3)
* Anagrama: fereses
# esfilagarsar-se
## Català
### Verb

esfilagarsar-se
* Forma pronominal de esfilagarsar.
# esperneguí
## Català
### Verb

esperneguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de espernegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseguien
# esperneguin
## Català
### Verb

esperneguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espernegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espernegar.
# esperneguéssem
## Català
### Verb

esperneguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.

#### Variants

* esperneguéssim
# esperneguéssiu
## Català
### Verb

esperneguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.

#### Variants

* esperneguésseu
# esperneguésseu
## Català
### Verb

esperneguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.

#### Variants

* esperneguéssiu
# esperneguéssim
## Català
### Verb

esperneguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.

#### Variants

* esperneguéssem
# esperneguis
## Català
### Verb

esperneguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espernegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pernegéssiu
# espernegués
## Català
### Verb

espernegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espernegar.

### Miscel·lània

* Anagrames: espengueres, pernegésseu
# espernegueu
## Català
### Verb

espernegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espernegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espernegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espernegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espenguéreu
# espernegui
## Català
### Verb

espernegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espernegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espernegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espernegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espernegar.

#### Variants

* [1] espernego

### Miscel·lània

* Anagrama: perseguien
# escotessa
## Català
### Verb

escotessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escotessi, escoteguessa, escotés, escotàs, escotara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tes·sa (4)
* Anagrama: acotesses
# escotessi
## Català
### Verb

escotessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escotessa, escoteguessa, escotés, escotàs, escotara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tes·si (4)
# escotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈte.səs/ balear /əs.koˈte.səs/, /əs.kuˈte.səs/ Occidental: /es.koˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escoteguesses, escotessis, escotassis, escotasses, escotares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tes·ses (4)
# escoteguéssom
## Català
### Verb

escoteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escotéssim, escotéssem, escotàssim, escotàssem, escotàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·te·gués·som (5)
# escotem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈtɛm/ balear /əs.koˈtəm/, /əs.kuˈtɛm/ Occidental: /es.koˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escotem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escotar.

#### Variants

* [1] escotam
* [2] escoteguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tem (3)
* Anagrames: cometes, estómec
# escotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈte.sən/ balear /əs.koˈte.sən/, /əs.kuˈte.sən/ Occidental: /es.koˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escoteguessen, escotessin, escotassin, escotassen, escotaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tes·sen (4)
# escotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɔ.təs/, occidental /esˈkɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Nom

escotes f. pl.
* Forma plural de escota.

### Verb

escotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* [2] escotis, escotos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·tes (3)
# escotegués
## Català
### Verb

escotegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escotés, escotàs, escotara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·te·gués (4)
* Anagrama: cotegésseu
# escoteguéssou
## Català
### Verb

escoteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escotar.

#### Variants

* escotéssiu, escotésseu, escotàssiu, escotàsseu, escotàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·te·gués·sou (5)
# escoten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɔ.tən/, occidental /esˈkɔ.ten/
   * Rimes: -ɔten

### Verb

escoten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escotar.

#### Variants

* [2] escotin
* [3] escotin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ten (3)
* Anagrames: coentes, encesto, encetos
# espiessa
## Català
### Verb

espiessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·es·sa (4)
* Anagrames: asèpsies, espessia
# espietes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈɛ.təs/ balear /əs.piˈə.təs/, /əs.piˈɛ.təs/ Occidental: /es.piˈe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

espietes m. f. pl.
* Forma plural de espieta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·e·tes (4)
# espiessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈe.sən/, occidental /es.piˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espessien
# espiessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈe.sis/, occidental /es.piˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

espiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# espieta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈɛ.tə/ balear /əs.piˈə.tə/, /əs.piˈɛ.tə/ Occidental: /es.piˈe.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: De espia i el sufix -eta, segle XVIII.

### Nom

espieta m. f. ‎(plural espietes)
* Persona que espia per curiositat.
* (col·loquial) Persona que intenta delatar el que fan els altres.

#### Sinònims

* espió

#### Traduccions

* Anglès: sneak $^{(en)}$, prowler $^{(en)}$
* Castellà: espía $^{(es)}$ m. f.
* Francès: espion $^{(fr)}$ m.
* Anglès: snitch $^{(en)}$, informer $^{(en)}$
* Castellà: chivato $^{(es)}$ m.
* Francès: mouchard $^{(fr)}$ m.
* Italià: spione $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·e·ta (4)
* Anagrames: apeties, petaies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˈɛw/ balear /əs.piˈəw/, /əs.piˈɛw/ Occidental: /es.piˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espiar.
# espiesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈe.səs/, occidental /es.piˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: espesseís, espessies
# espiessi
## Català
### Verb

espiessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# espiessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈe.sin/, occidental /es.piˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espiar.
# espifiada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.fiˈa.ðə/, occidental /es.pi.fiˈa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De espifiar.

### Nom

espifiada f. ‎(plural espifiades)
* Acció d’espifiar, efecte d’espifiar-la.

#### Sinònims

* pífia

#### Traduccions

* Anglès: blunder $^{(en)}$
* Castellà: pifia $^{(es)}$ f.
* Francès: ratage $^{(fr)}$ m.

### Verb

espifiada
* Participi femení singular del verb espifiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·fi·a·da (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esqueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈke.ɾəs/, occidental /esˈke.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

esqueres f. pl.
* Forma plural de esquera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·que·res (3)

## Català antic
### Nom

esqueres
* forma plural de esquera
# esquerdar-se
## Català
### Verb

esquerdar-se
* Forma pronominal de esquerdar.