OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# patisquem
## Català
### Verb

patisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb patir.
# perfeccionàssem
## Català
### Verb

perfeccionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* perfeccioneguéssom, perfeccionéssim, perfeccionéssem, perfeccionàssim, perfeccionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nàs·sem (6)
# perfeccionàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.fək.si.uˈna.ɾəm/ balear /pəɾ.fək.si.oˈna.ɾəm/, /pər.fək.si.uˈna.ɾəm/ Occidental: /peɾ.fek.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

perfeccionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de perfeccionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* [2] perfeccioneguéssom, perfeccionéssim, perfeccionéssem, perfeccionàssim, perfeccionàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nà·rem (6)
# perfeccionàsseu
## Català
### Verb

perfeccionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* perfeccioneguéssou, perfeccionéssiu, perfeccionésseu, perfeccionàssiu, perfeccionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nàs·seu (6)
# perfeccionàssim
## Català
### Verb

perfeccionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* perfeccioneguéssom, perfeccionéssim, perfeccionéssem, perfeccionàssem, perfeccionàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nàs·sim (6)
# perfeccionàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.fək.si.uˈna.βəm/ balear /pəɾ.fək.si.oˈna.vəm/, /pər.fək.si.uˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /per.fek.si.oˈna.βem/ valencià /peɾ.fek.si.oˈna.vem/, /peɾ.fek.si.oˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

perfeccionàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de perfeccionar.

#### Variants

* perfeccionàvom, perfeccionàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nà·vem (6)
# perfeccionàiem
## Català
### Verb

perfeccionàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de perfeccionar.

#### Variants

* perfeccionàvom, perfeccionàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nà·iem (6)
# perfeccionàieu
## Català
### Verb

perfeccionàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de perfeccionar.

#### Variants

* perfeccionavo, perfeccionàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nà·ieu (6)
# perfeccionàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.fək.si.uˈna.ɾəw/ balear /pəɾ.fək.si.oˈna.ɾəw/, /pər.fək.si.uˈna.ɾəw/ Occidental: /peɾ.fek.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

perfeccionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de perfeccionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* [2] perfeccioneguéssou, perfeccionéssiu, perfeccionésseu, perfeccionàssiu, perfeccionàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nà·reu (6)
# perfeccionàs
## Català
### Verb

perfeccionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* [1] perfeccionessi, perfeccionessa, perfeccioneguessa, perfeccionés, perfeccionara
* [2] perfeccionessi, perfeccionegués, perfeccionés, perfeccionara

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nàs (5)
# perfeccionàssiu
## Català
### Verb

perfeccionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perfeccionar.

#### Variants

* perfeccioneguéssou, perfeccionéssiu, perfeccionésseu, perfeccionàsseu, perfeccionàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·fec·ci·o·nàs·siu (6)
# pervisquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bisˈke.səw/, balear /pəɾ.visˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /per.βisˈke.sew/ valencià /peɾ.visˈke.sew/, /peɾ.βisˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pervisquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perviure.

#### Variants

* pervisquéssiu, pervisquéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·vis·qués·seu (4)
# perviuran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biwˈɾan/, balear /pəɾ.viwˈɾan/ Occidental: nord-occidental /per.βiwˈɾan/ valencià /peɾ.viwˈɾan/, /peɾ.βiwˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

perviuran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·viu·ran (3)
# pervisquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bisˈke.siw/, balear /pəɾ.visˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /per.βisˈke.siw/ valencià /peɾ.visˈke.siw/, /peɾ.βisˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

pervisquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb perviure.

#### Variants

* pervisquésseu, pervisquéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·vis·qués·siu (4)
# perviuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbi.wən/, balear /pəɾˈvi.wən/ Occidental: nord-occidental /perˈβi.wen/ valencià /peɾˈvi.wen/, /peɾˈβi.wen/
   * Rimes: -iwen

### Verb

perviuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·vi·uen (3)
* Anagrames: perveniu, preníveu
# perviureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biwˈɾɛw/ balear /pəɾ.viwˈɾəw/, /pər.viwˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /per.βiwˈɾew/ valencià /peɾ.viwˈɾew/, /peɾ.βiwˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

perviureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·viu·reu (3)
# pervisquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bisˈki/, balear /pəɾ.visˈki/ Occidental: nord-occidental /per.βisˈki/ valencià /peɾ.visˈki/, /peɾ.βisˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

pervisquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·vis·quí (3)
# perviurem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.biwˈɾɛm/ balear /pəɾ.viwˈɾəm/, /pər.viwˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /per.βiwˈɾem/ valencià /peɾ.viwˈɾem/, /peɾ.βiwˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

perviurem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·viu·rem (3)
# pervisquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bisˈke.sim/, balear /pəɾ.visˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /per.βisˈke.sim/ valencià /peɾ.visˈke.sim/, /peɾ.βisˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

pervisquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb perviure.

#### Variants

* pervisquéssem, pervisquérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·vis·qués·sim (4)
# perviu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbiw/, balear /pəɾˈviw/ Occidental: nord-occidental /perˈβiw/ valencià /peɾˈviw/, /peɾˈβiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

perviu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de perviure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb perviure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·viu (2)
* Heterograma de 6 lletres (eipruv)
* Anagrama: previu
# perviure
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərˈbiw.ɾə/, balear /pəɾˈviw.ɾə/ Occidental: nord-occidental /perˈβiw.ɾe/ valencià /peɾˈviw.ɾe/, /peɾˈβiw.ɾe/
   * Rimes: -iwɾe
   * Etimologia: Del prefix per- i viure, calc del llatí pervivere, segle XX.

### Verb

perviure intr.
* Continuar d'existir malgrat els canvis deguts al pas del temps.
    «La documentació històrica mostra que força mots o variants que ara són poc o no gens usuals al PV eren ací corrents en èpoques no sempre reculades; fins i tot, en més d'un cas, hi han perviscut en l'ús popular.» (Paz Battaner, Janet Ann DeCesaris, Actes del I Symposium Internacional de Lexicografia: Barcelona, 16-18 de maig de 2002, pàg. 563, Documenta Universitaria)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: pervisc, perviu, pervivim

#### Sinònims

* sobreviure, romandre, perdurar, resistir

#### Antònims

* desaparèixer

#### Relacionats

* pervivència

#### Traduccions

* Alemany: überleben $^{(de)}$
* Anglès: survive $^{(en)}$
* Castellà: pervivir $^{(es)}$
* Francès: survivre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·viu·re (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# piangiamo
## Italià
### Verb

piangiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de piangere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de piangere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de piangere
# piango
## Italià
### Verb

piango
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de piangere
# piangeva
## Italià
### Verb

piangeva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangevano
## Italià
### Verb

piangevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangevamo
## Italià
### Verb

piangevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangevo
## Italià
### Verb

piangevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangevate
## Italià
### Verb

piangevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangevi
## Italià
### Verb

piangevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de piangere
# piangi
## Italià
### Verb

piangi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de piangere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de piangere
# piangiate
## Italià
### Verb

piangiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de piangere
# planejaien
## Català
### Verb

planejaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de planejar.
# planejaies
## Català
### Verb

planejaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de planejar.
# planejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫə.nə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ne.ʒaˈɾan/, valencià /pɫa.ne.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

planejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de planejar.
# planejaia
## Català
### Verb

planejaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de planejar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de planejar.
# planejam
## Català
### Verb

planejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de planejar.
# planejarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.nə.ʒəˈɾɛm/ balear /pɫə.nə.ʒəˈɾəm/, /pɫə.nə.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /pɫa.ne.ʒaˈɾem/, valencià /pɫa.ne.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

planejarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de planejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ne·ja·rem (4)
* Anagrames: amplejaren, palmejaren
# planejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫə.nəˈʒa/ balear /pɫə.nəˈd͡ʒa/, /pɫə.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pɫa.neˈʒa/ valencià /pɫa.neˈd͡ʒaɾ/, /pɫa.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: planejà.
   * Etimologia: De pla i el sufix -ejar, segle XV.

### Verb

planejar trans., intr.
* (transitiu) Treballar una superfície per fer-la plana.
* (intransitiu) Ser prou pla, no gaire rost.
* (transitiu) Fer plans, planificar.
* (intransitiu, castellanisme) planar (un ocell, un avió...)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: planejo, planeja, planegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: level $^{(en)}$, flatten $^{(en)}$
* Castellà: aplanar $^{(es)}$, allanar $^{(es)}$, alisar $^{(es)}$
* Francès: aplanir $^{(fr)}$
* Castellà: llanear $^{(es)}$
* Anglès: plan $^{(en)}$
* Castellà: planear $^{(es)}$
* Francès: projeter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ne·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# perspiraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾi.əw/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

perspiraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·rí·eu (5)
# perspirares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.piˈɾa.ɾəs/, occidental /peɾs.piˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

perspirares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de perspirar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb perspirar.

#### Variants

* [2] perspiressis, perspiresses, perspirassis, perspirasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·res (4)
# perspirareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pərs.pi.ɾəˈɾɛw/ balear /pəɾs.pi.ɾəˈɾəw/, /pərs.pi.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /peɾs.pi.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

perspirareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·reu (4)
# perspiraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾi.ə/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

perspiraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de perspirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·ri·a (5)
# perspirarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾi.ən/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

perspirarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·ri·en (5)
# perspirarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾa/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

perspirarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·rà (4)
# perspiraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾas/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

perspiraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·ràs (4)
# perspiraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾi.əs/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

perspiraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·ri·es (5)
# perspiraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾe/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

perspiraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·ré (4)
* Anagrama: perperiràs
# perspiraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pərs.pi.ɾəˈɾi.əm/, occidental /peɾs.pi.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

perspiraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de perspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pers·pi·ra·rí·em (5)
# paucas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kaːs/

### Adjectiu

paucās
* acusatiu femení plural de paucus
# pauca
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kaː/, /ˈpaw.ka/

### Adjectiu

paucā
* ablatiu femení singular de paucus
pauca
* nominatiu femení singular de paucus
* nominatiu neutre plural de paucus
* vocatiu femení singular de paucus
* vocatiu neutre plural de paucus
* acusatiu neutre plural de paucus
# paucal
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəwˈkaɫ/, occidental /pawˈkaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí paucalis ‎(«pocs, alguns»), de paucus ‎(«poc»).

### Adjectiu

paucal inv. ‎(plural paucals)
* (gramàtica) Categoria de nombre que designa uns quants elements, una forma reduïda de plural.
    «Pel que fa al paucal, com el seu nom indica, serveix a les llengües que el tenen per a expressar quantitats petites de coses, per bé que la noció de "petit" pot ser molt relativa.» (Estudis romànics, vol. 27, p. 312, Institut d'Estudis Catalans, 2005)

#### Traduccions

* Anglès: paucal $^{(en)}$
* Francès: paucal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pau·cal (2)
* Anagrama: placau
# paucam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kam/

### Adjectiu

paucam
* acusatiu femení singular de paucus
# paucarum
## Llatí

   * Pronúncia: /pawˈkaː.rʊm/

### Adjectiu

paucārum
* genitiu femení plural de paucus
# pauce
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kɛ/

### Adjectiu

pauce
* vocatiu masculí singular de paucus
# paucis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kiːs/

### Adjectiu

paucīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de paucus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de paucus
# paucae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kaj/

### Adjectiu

paucae
* nominatiu femení plural de paucus
* vocatiu femení plural de paucus
* genitiu femení singular de paucus
* datiu femení singular de paucus
# pauci
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpaw.kiː/

### Adjectiu

paucī
* nominatiu masculí plural de paucus
* vocatiu masculí plural de paucus
* genitiu masculí singular de paucus
* genitiu neutre singular de paucus
# pioquegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.uˈkɛ.ʒi/ balear /pi.oˈkə.ʒi/, /pi.uˈkɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /pi.oˈke.ʒi/, valencià /pi.oˈke.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

pioquegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pioquejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pioquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pioquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pioquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·o·que·gi (4)
* Anagrama: pioqueig
# pioquegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.uˈkɛ.ʒin/ balear /pi.oˈkə.ʒin/, /pi.uˈkɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /pi.oˈke.ʒin/, valencià /pi.oˈke.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

pioquegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pioquejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pioquejar.
# pioquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒe.səm/ balear /pi.o.kəˈʒe.səm/, /pi.u.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒe.sem/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

pioquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒe.səw/ balear /pi.o.kəˈʒe.səw/, /pi.u.kəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒe.sew/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

pioquegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒe.səs/ balear /pi.o.kəˈʒe.səs/, /pi.u.kəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒe.ses/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pioquegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒe.sin/ balear /pi.o.kəˈʒe.sin/, /pi.u.kəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒe.sin/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pioquegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒe.sis/ balear /pi.o.kəˈʒe.sis/, /pi.u.kəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒe.sis/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pioquegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒɛw/ balear /pi.o.kəˈʒəw/, /pi.u.kəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒew/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pioquegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pioquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pioquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pioquejar.
# pioquegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.uˈkɛ.ʒis/ balear /pi.oˈkə.ʒis/, /pi.uˈkɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /pi.oˈke.ʒis/, valencià /pi.oˈke.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

pioquegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pioquejar.
# pioquegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.u.kəˈʒes/ balear /pi.o.kəˈʒes/, /pi.u.kəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /pi.o.keˈʒes/, valencià /pi.o.keˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

pioquegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pioquejar.
# peçarrona
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.səˈro.nə/, occidental /pe.saˈro.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: De peça i el sufix -ona, segle XX.

### Nom

peçarrona f. ‎(plural peçarrones)
* Forma diminutiva de peça.

#### Traduccions

* Castellà: piecita $^{(es)}$ f., piececita $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·çar·ro·na (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# peçol
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈsɔɫ/, occidental /peˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del llatí vulgar *pecciolus, de *pediciolus, diminutiu de pēs, pedis ‎(«peu»), segle XIII. Doblet del cultisme pecíol.

### Nom

peçol m. ‎(plural peçols)
* Caps de fil de l’acabament d’una peça d’ordit que es nua fil per fil amb una altra peça.
* Cordill amb què s’immobilitzen les potes d’un animal.

#### Traduccions

* Castellà: pezuelo $^{(es)}$ m.
* Castellà: pihuela $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·çol (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# peçols
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈsɔɫs/, occidental /peˈsɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

peçols m. pl.
* Forma plural de peçol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·çols (2)
* Heterograma de 6 lletres (celops)
# pezón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /peˈθon/, meridional \peˈθoŋ\
       Americà: alt /p(e)ˈson/, baix \peˈsoŋ\, austral /peˈson/
   * Rimes: -on

### Nom

pezón m. ‎(plural pezones)
* (anatomia) mugró

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·zón (2)

### Vegeu també

* pezón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# peà
## Català

   * Pronúncia: /peˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí Paean, derivat de l'adjectiu grec Παιάν ‎(Paián, «el qui toca, sanador»).

### Nom

peà m. ‎(plural peans)
* Himne adreçat al déu Apol·lo.
* Himne de guerra de la Grècia antiga entonat com a marxa d'atac.

#### Traduccions

* Anglès: paean $^{(en)}$
* Castellà: peán $^{(es)}$
* Francès: péan $^{(fr)}$
* Italià: peana $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·à (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# peçarrones
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.səˈro.nəs/, occidental /pe.saˈro.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

peçarrones f. pl.
* Forma plural de peçarrona.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·çar·ro·nes (4)