OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaj.ðə/, occidental /ˈaj.ða/

### Verb

aida
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aidar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aidar.

#### Sinònims

* ajuda

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·da (2)
* Anagrames: adia $^{(revers)}$, adià, Daià

## Català antic
### Verb

aida
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de aidar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de aidar
# aidà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða/, occidental /ajˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: aidar

### Verb

aidà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aidar.
    [Ell/ella/vostè] aidà o va aidar.

#### Sinònims

* ajudà

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dà (2)
* Anagrames: adia $^{(revers)}$, adià, Daià

## Català antic
### Verb

aidà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de aidar
# Daià
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈja/, occidental /daˈja/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Grafia arcaica de Deià.

### Nom propi

Daià
* Cognom

#### Variants

* Dayà

### Miscel·lània

* Síl·labes: Da·ià (2)
* Anagrames: adia, adià, aida, aidà

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# adia
## Català
### Verb

adia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a (3)
* Anagrames: aida $^{(revers)}$, aidà, Daià

## Català antic
### Verb

adia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de adir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de adir
# adià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðiˈa/, occidental /a.ðiˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: adiar

### Verb

adià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·à (3)
* Anagrames: aida $^{(revers)}$, aidà, Daià
# niada
## Català

   * Pronúncia: oriental /niˈa.ðə/, occidental /niˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

niada
* Participi femení singular del verb niar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ni·a·da (3)
* Anagrames: diana, Diana
# diana
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈa.nə/, occidental /diˈa.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: De l'italià diana, de Stella Diana ‎(literalment «estel de Diana») per l’atribut de la deessa romana com a «lluent», usat adjectivalment en correspondència a dì ‎(«dia»), segle XV. Compareu amb Stella Maris, epítet de la Verge Maria. Posteriorment de battere la Diana ‎(«tocar de matí»), segle XIX. Finalment, calc semàntic del castellà diana ‎(«centre d’un blanc»), segle XX.

### Nom

diana f. ‎(plural dianes)
* (poètic) Estel del matí, el planeta Venus.
* (militar) Toc a l’alba per a despertar els soldats.
* Centre d’un blanc com a objectiu de pràctica de tir.

#### Traduccions

* Anglès: reveille $^{(en)}$
* Castellà: diana $^{(es)}$ f.
* Francès: réveil $^{(fr)}$ m., diane $^{(fr)}$ f.
* Italià: diana $^{(it)}$ f.
* Anglès: bullseye $^{(en)}$
* Castellà: diana $^{(es)}$ f.
* Francès: mille $^{(fr)}$ m., mouche $^{(fr)}$ f.
* Italià: centro $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·na (3)
* Anagrama: niada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈdja.na/
   * Rimes: -ana
   * Homòfon: Diana
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

diana f. ‎(plural dianas)
* (militar) diana
* diana (centre d'un blanc)

#### Compostos i expressions

* hacer diana: encertar

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·na (2)
* Anagrames: adían, anida, anidá

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diana
# parodia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾuˈði.ə/ balear /pə.ɾoˈði.ə/, /pə.ɾuˈði.ə/ Occidental: /pa.ɾoˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

parodia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de parodiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb parodiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ro·di·a (4)
* Anagrames: doparia, podaria

## Llatí

   * Pronúncia: /paˈroː.dɪ.a/
   * Etimologia: Del grec παρῳδία ‎(parōidía), format per παρά ‎(pará, «al costat de, contra») i ᾠδή ‎(ōidḗ, «cançó»).

### Nom

parōdia f. ‎(genitiu parōdiae)
* paròdia

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | parōdia | parōdiae |
| Vocatiu | parōdia | parōdiae |
| Acusatiu | parōdiam | parōdiās |
| Genitiu | parōdiae | parōdiārum |
| Datiu | parōdiae | parōdiīs |
| Ablatiu | parōdiā | parōdiīs |
# parodià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾu.ðiˈa/ balear /pə.ɾo.ðiˈa/, /pə.ɾu.ðiˈa/ Occidental: /pa.ɾo.ðiˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

parodià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de parodiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ro·di·à (4)
* Anagrames: doparia, podaria
# paròdia
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɾɔ.ði.ə/, occidental /paˈɾɔ.ði.a/
   * Etimologia: Del llatí parōdia, del grec antic παρῳδία ‎(parōidía).

### Nom

paròdia m. ‎(plural paròdies)
* Imitació d'una obra literària o d'una situació real, donant-li un sentit burlesc.

#### Sinònims

* sàtira

#### Derivats

* paròdic

#### Traduccions

* Anglès: parody $^{(en)}$
* Castellà: parodia $^{(es)}$
* Francès: parodie $^{(fr)}$
* Gallec: parodia $^{(gl)}$ f.
* Italià: parodia $^{(it)}$
* Portuguès: paródia $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·rò·di·a (4)
* Anagrames: doparia, podaria

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* TermFolk
# podaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ðəˈɾi.ə/ balear /po.ðəˈɾi.ə/, /pu.ðəˈɾi.ə/ Occidental: /po.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

podaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de podar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de podar.

#### Variants

* [1] podariva
* [2] podariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·da·ri·a (4)
* Anagrames: doparia, parodia, parodià, paròdia
# doparia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾi.ə/ balear /do.pəˈɾi.ə/, /du.pəˈɾi.ə/ Occidental: /do.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

doparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ri·a (4)
* Anagrames: parodia, parodià, paròdia, podaria
# arropida
## Català
### Verb

arropida
* Participi femení singular del verb arropir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pi·da (4)
* Anagrames: droparia, parodiar
# droparia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾu.pəˈɾi.ə/ balear /dɾo.pəˈɾi.ə/, /dɾu.pəˈɾi.ə/ Occidental: /dɾo.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

droparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dropar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dro·pa·ri·a (4)
* Anagrames: arropida, parodiar
# parodiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ɾu.ðiˈa/ balear /pə.ɾo.ðiˈa/, /pə.ɾu.ðiˈa/ Occidental: nord-occidental /pa.ɾo.ðiˈa/ valencià /pa.ɾo.ðiˈaɾ/, /pa.ɾo.ðiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: parodià
   * Etimologia: De paròdia, segle XIX.

### Verb

parodiar trans.
* Fer una paròdia d’una obra, una imitació irònica o burlesca.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: parodio, parodia, parodiem

#### Traduccions

* Anglès: parody $^{(en)}$
* Castellà: parodiar $^{(es)}$
* Francès: parodier $^{(fr)}$
* Gallec: parodiar $^{(gl)}$
* Italià: parodiare $^{(it)}$
* Portuguès: parodiar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ro·di·ar (4)
* Anagrames: arropida, droparia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# rodaia
## Català
### Verb

rodaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de rodar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rodar.

#### Variants

* [1] rodavi, rodava
* [2] rodava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·da·ia (3)
* Anagrames: iodara, iodarà, odiara, odiarà
# iodara
## Català
### Verb

iodara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb iodar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb iodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·da·ra (3)
* Anagrames: odiara, odiarà, rodaia
# iodarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðəˈɾa/ balear /jo.ðəˈɾa/, /ju.ðəˈɾa/ Occidental: /jo.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

iodarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de iodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·da·rà (3)
* Anagrames: odiara, odiarà, rodaia
# odiara
## Català
### Verb

odiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb odiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·a·ra (4)
* Anagrames: iodara, iodarà, rodaia
# odiarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ði.əˈɾa/ balear /o.ði.əˈɾa/, /u.ði.əˈɾa/ Occidental: /o.ði.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

odiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·a·rà (4)
* Anagrames: iodara, iodarà, rodaia
# rodaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ðəˈɾi.ə/ balear /ro.ðəˈɾi.ə/, /ru.ðəˈɾi.ə/ Occidental: /ro.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

rodaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de rodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de rodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·da·ri·a (4)
* Anagrames: ordiara, ordiarà
# ordiara
## Català
### Verb

ordiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·a·ra (4)
* Anagrama: rodaria
# ordiarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾa/ balear /oɾ.ði.əˈɾa/, /ur.ði.əˈɾa/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ordiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·a·rà (4)
* Anagrama: rodaria
# dosaria
## Català
### Verb

dosaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dosar.

#### Variants

* [1] dosariva
* [2] dosariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·sa·ri·a (4)
* Anagrames: iodaràs, Isadora, odiaràs
# Isadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.zəˈðo.ɾə/, occidental /i.zaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: De l’anglès Isadora, de Isidora amb atracció de Isabella, popularitzat per Isadora Duncan (1887-1927).

### Nom propi

Isadora f.
* Prenom femení

#### Traduccions

* Castellà: Isadora $^{(es)}$
* Gallec: Isadora $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: I·sa·do·ra (4)
* Anagrames: dosaria, iodaràs, odiaràs

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, 1995, 110. ISBN 978-84-96863-94-1.
# iodaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðəˈɾas/ balear /jo.ðəˈɾas/, /ju.ðəˈɾas/ Occidental: /jo.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

iodaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de iodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·da·ràs (3)
* Anagrames: dosaria, Isadora, odiaràs
# odiaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ði.əˈɾas/ balear /o.ði.əˈɾas/, /u.ði.əˈɾas/ Occidental: /o.ði.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

odiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·a·ràs (4)
* Anagrames: dosaria, iodaràs, Isadora
# atordia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈdi.ə/ balear /ə.toɾˈði.ə/, /ə.turˈði.ə/ Occidental: /a.toɾˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atordia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tor·di·a (4)
* Anagrames: atiador, dotaria
# dotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.təˈɾi.ə/ balear /do.təˈɾi.ə/, /du.təˈɾi.ə/ Occidental: /do.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dotar.

#### Variants

* [1] dotariva
* [2] dotariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·a (4)
* Anagrames: atiador, atordia
# avortida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈti.ðə/ balear /ə.voɾˈti.ðə/, /ə.vurˈti.ðə/ Occidental: nord-occidental /a.βorˈti.ða/ valencià /a.voɾˈti.ða/, /a.βoɾˈti.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

avortida
* Participi femení singular del verb avortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vor·ti·da (4)
* Anagrames: atordiva, dotariva
# atordiva
## Català
### Verb

atordiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tor·di·va (4)
* Anagrames: avortida, dotariva
# dotariva
## Català
### Verb

dotariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dotar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dotar.

#### Variants

* [1] dotaria
* [2] dotaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·va (4)
* Anagrames: atordiva, avortida
# sollada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈʎa.ðə/ balear /soˈʎa.ðə/, /suˈja.ðə/ Occidental: /soˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

sollada
* Participi femení singular del verb sollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·lla·da (3)
* Anagrames: adollàs, d-al·losa, sadolla, sadollà
# sadolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈðo.ʎə/, occidental /saˈðo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

sadolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sadollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sadollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·do·lla (3)
* Anagrames: adollàs, d-al·losa, sollada
# sadollà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.ðuˈʎa/ balear /sə.ðoˈʎa/, /sə.ðuˈʎa/ Occidental: /sa.ðoˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

sadollà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de sadollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·do·llà (3)
* Anagrames: adollàs, d-al·losa, sollada
# d-al·losa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /de.əɫˈɫɔ.zə/, /de.əˈɫɔ.zə/ balear /de.əɫˈɫɔ.zə/ Occidental: nord-occidental /de.aɫˈɫɔ.za/, /de.aˈɫɔ.za/ valencià /de.aɫˈɫɔ.za/, /de.aˈɫɔ.zɔ/
   * Rimes: -ɔza
   * Etimologia: Vegeu al·losa.

### Nom

d-al·losa f. ‎(plural d-al·loses)
* Forma alternativa de al·losa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: d·al·lo·sa (4)
* Anagrames: adollàs, sadolla, sadollà, sollada

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# adollàs
## Català
### Verb

adollàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·llàs (3)
* Anagrames: d-al·losa, sadolla, sadollà, sollada
# nada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈna.ðə/, occidental /ˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

nada ‎(infinitiu nadar)
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de nadar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb nadar.

### Verb

nada ‎(infinitiu nàixer)
* Participi femení singular del verb nàixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·da (2)
* Anagrames: adan $^{(revers)}$, dana

## Català antic
### Verb

nada
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de nadar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de nadar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈna.ða\
       Americà: alt /ˈna.da/, baix \ˈna.ða\
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Del llatí (res) nata ‎(«(cosa) nascuda»).

### Pronom

nada
* res

### Adverbi

nada
* gens

### Nom

nada f. ‎(només en singular)
* no-res
* (pilota valenciana, tennis, bàdminton) zero

### Verb

nada
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb nadar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb nadar

#### Variants

* (voseo) nadá

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·da (2)
* Síl·labes: na·da (2)
* Anagrames: adan $^{(revers)}$, adán, Adán, anda, andá, DANA, Dana

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre nada
# nadà
## Català

   * Pronúncia: occidental /naˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: nadar

### Verb

nadà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de nadar.
    [Ell/ella/vostè] nadà o va nadar.

#### Sinònims

* nedà, variant oriental.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·dà (2)
* Anagrames: adan $^{(revers)}$, dana

## Català antic
### Verb

nadà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de nadar
# dana
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.nə/, occidental /ˈda.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: Lexicalització de DANA ‎(«depressió aïllada en nivells alts»).

### Nom

dana f. ‎(plural danes)
* Sinònim de gota freda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·na (2)
* Anagrames: adan, nada, nadà
# adan
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈðan/
   * Rimes: -an
   * Etimologia: Del castellà adán, de Adán ‎(«Adam»), segle XX.

### Nom

adan m. ‎(plural adans)
* (castellanisme, tortosí, valencià) adam

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dan (2)
* Anagrames: dana, nada $^{(revers)}$, nadà

### Vegeu també

* Massip i Bonet, Maria Àngels; Dr. Joan Veny i Clar. El lèxic tortosí: història i present. Barcelona: Departament de Filologia Catalana de la Facultat de Filologia de la Universitat de Barcelona, Gener 1991.
* Martí Mestre, Joaquim. Diccionari històric del valencià col·loquial. Universitat de València, 2006. ISBN 978-84-370-6263-1.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.ðan\, meridional \ˈa.ðaŋ\
       Americà: alt /ˈa.dan/, baix \ˈa.ðaŋ\, austral \ˈa.ðan\
   * Rimes: -adan

### Verb

adan
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb adir

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dan (2)
* Anagrames: anda, andá, DANA, Dana, nada $^{(revers)}$, nadá
# podaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ðəˈɾan/ balear /po.ðəˈɾan/, /pu.ðəˈɾan/ Occidental: /po.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

podaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de podar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·da·ran (3)
* Anagrames: doparan, pandora
# doparan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.pəˈɾan/ balear /do.pəˈɾan/, /du.pəˈɾan/ Occidental: /do.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

doparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ran (3)
* Anagrames: pandora, podaran
# Andorra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ənˈdɔ.rə/ Occidental: nord-occidental /anˈdɔ.ra/ valencià /anˈdɔ.ra/, /anˈdɔ.rɔ/
   * Etimologia: D’un preromà incert. Per etimologia popular, nom donat per Carlemany en referència a la vall bíblica d’Andor.

### Nom propi

Andorra f.
* Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.
* Municipi aragonès de la província de Terol, capital de la comarca Andorra-Serra d'Arcs.

#### Gentilicis

* andorrà, andorrana, andorrans, andorranes

#### Traduccions

* Alemany: Andorra $^{(de)}$
* Anglès: Andorra $^{(en)}$
* Aragonès: Andorra $^{(an)}$
* Asturià: Andorra $^{(ast)}$ f.
* Basc: Andorra $^{(eu)}$ f.
* Castellà: Andorra $^{(es)}$ f.
* Francès: Andorre $^{(fr)}$ f.
* Gallec: Andorra $^{(gl)}$ f.
* Indonesi: Andorra $^{(id)}$
* Llengua de signes catalana
* Malai: Andorra $^{(ms)}$
* Occità: Andòrra $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: Andorra $^{(pt)}$ f.
* Suec: Andorra $^{(sv)}$ n.
* Vietnamita: Andorra $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: An·dor·ra (3)
* Anagrames: adornar, rodaran, rondara

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, ésAdir

## Basc
### Nom propi

Andorra inan.
* Andorra

#### Declinació

Nom propi inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Andorra
Ergatiu
Andorrak
Datiu
Andorrari
Genitiu
Andorraren
Comitatiu
Andorrarekin
Benefactiu
Andorrarentzat
Instrumental
Andorraz
Partitiu
Andorrarik
Prolatiu
Andorratzat
Causal
Andorrarengatik
Locatius
Inessiu
Andorran
Ablatiu
Andorratik
Al·latiu
Andorrara
Terminatiu
Andorraraino
Al·l. direcional
Andorrarantz
Gen. locatiu
Andorrako :

## Italià

   * Pronúncia: /anˈdɔr.ra/

### Nom propi

Andorra f.
* Andorra

#### Derivats

* andorrano

### Miscel·lània

* Síl·labes: An·dòr·ra (3)
# andorrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈra/ balear /ən.doˈra/, /ən.duˈra/ Occidental: /an.doˈra/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Andorra i el sufix -à.

### Adjectiu

andorrà m. ‎(femení andorrana, plural masculí andorrans, plural femení andorranes)
* Relatiu a Andorra, el principat o Andorra la Vella.

#### Traduccions

* Alemany: andorranisch $^{(de)}$
* Anglès: Andorran $^{(en)}$
* Asturià: andorranu $^{(ast)}$
* Castellà: andorrano $^{(es)}$
* Francès: andorran $^{(fr)}$
* Italià: andorrano $^{(it)}$

### Nom

andorrà m. ‎(plural andorrans, femení andorrana)
* Natural d’Andorra.

#### Traduccions

* Anglès: Andorran $^{(en)}$
* Asturià: andorranu $^{(ast)}$
* Castellà: andorrano $^{(es)}$ m.
* Francès: Andorran $^{(fr)}$ m.
* Italià: andorrano $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dor·rà (3)
* Anagrames: adornar, rodaran, rondara

### Vegeu també

* Vegeu la Categoria:Andorrà
* Obres de referència: DIEC
# rodaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ðəˈɾan/ balear /ro.ðəˈɾan/, /ru.ðəˈɾan/ Occidental: /ro.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

rodaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de rodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·da·ran (3)
* Anagrames: adornar, Andorra, andorrà
# adornar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðurˈna/ balear /ə.ðoɾˈna/, /ə.ðurˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ðorˈna/ valencià /a.ðoɾˈnaɾ/, /a.ðoɾˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: adornà
   * Etimologia: Del llatí adornare, segle XVII.

### Verb

adornar trans.
* Guarnir amb adornaments.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adorno, adorna, adornem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* acompanyar, agençar, decorar, embellir, guarnir, ornar

#### Derivats

* adorn, adornament

#### Traduccions

* Anglès: adorn $^{(en)}$
* Castellà: adornar $^{(es)}$
* Esperanto: ornami $^{(eo)}$
* Francès: orner $^{(fr)}$
* Italià: adornare $^{(it)}$
* Llatí: ornare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·nar (3)
* Anagrames: Andorra, andorrà, rodaran, rondara

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adornar
# sondara
## Català
### Verb

sondara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sondar.

#### Variants

* [1] sondessi, sondés, sondàs
* [2] sondessi, sondés, sondàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·da·ra (3)
* Anagrames: adornàs, donaràs, dosaran, ondaràs