OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inspeccionà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈna/, occidental /ins.pek.si.oˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: inspeccionar

### Verb

inspeccionà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inspeccionar.
    [Ell/ella/vostè] inspeccionà o va inspeccionar.
# inspeccioni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.ni/, occidental /ins.pek.siˈo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

inspeccioni
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inspeccionar.
    Forma septentrional: [jo] inspecciono, inspeccione, inspeccion o inspeccioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que jo] inspeccioni o inspeccione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que ell/ella/vostè] inspeccioni o inspeccione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inspeccionar.
    Inspeccioni o inspeccione [ell/ella/vostè].
# inspeccions educatives
## Català
### Nom

inspeccions educatives f. pl.
* Forma plural de inspecció educativa.
# inspeccionis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nis/, occidental /ins.pek.siˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

inspeccionis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que tu] inspeccionis o inspecciones; [tu] no inspeccionis o inspecciones.
# inspecciono
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nu/, occidental /ins.pek.siˈo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

inspecciono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inspeccionar.
    [Jo] inspecciono, inspeccione, inspeccion o inspeccioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que jo] inspecciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] inspeccioni o inspeccione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que ell/ella/vostè] inspecciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] inspeccioni o inspeccione.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.pekˈθjo.no/, meridional \i(ŋ)h.pekˈθjo.no\
       Americà: alt /ins.p(e)kˈsjo.no/, baix \i(ŋ)h.pekˈsjo.no\, austral /i(n)h.pekˈsjo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

inspecciono
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inspeccionar
# inspeccioneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈnɛw/, occidental /ins.pek.si.oˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

inspeccioneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inspeccionar.
    [Vosaltres/vós] inspeccioneu o inspeccionau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que vosaltres/vós] inspeccioneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inspeccionar.
    Inspeccioneu o inspeccionau [vosaltres/vós].
# inspeccionin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nin/, occidental /ins.pek.siˈo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

inspeccionin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que ells/elles/vostès] inspeccionin o inspeccionen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inspeccionar.
    Inspeccionin o inspeccionen [ells/elles/vostès].
# inspeccionos
## Català
### Verb

inspeccionos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
# inspeccionessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈne.sis/, occidental /ins.pek.si.oˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

inspeccionessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Tu] inspeccionessis, inspeccionesses, inspeccionasses, inspeccionassis o inspeccionares.
# interacción educativa
## Castellà
### Nom

interacción educativa f. ‎(plural interacciones educativas)
* interacció educativa

### Vegeu també

* interacción educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interactifs
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛ.ʁakˈtif/

### Adjectiu

interactifs m. pl.
* forma plural de interactif
# interacting
## Anglès
### Verb

interacting
* gerundi de interact
# interaction
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntɚˈækʃən/ àudio (EUA)

### Nom

interaction ‎(plural interactions)
* interacció

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛ.ʁakˈsjɔ̃/

### Nom

interaction f. ‎(plural interactions)
* interacció
# interaction analysis
## Anglès
### Nom

interaction analysis
* anàlisi de la interacció

### Vegeu també

* interaction analysis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interacción social
## Castellà
### Nom

interacción social f. ‎(plural interacciones sociales)
* interacció social

### Vegeu també

* interacción social. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interact
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntəɹˈækt/

### Nom

interact ‎(plural interacts)
* entreacte

### Verb

interact ‎(3a persona singular present interacts, gerundi interacting, passat i participi interacted)
* interaccionar
# interactif
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛ.ʁakˈtif/

### Adjectiu

interactif m. ‎(femení interactive, plural masculí interactifs, plural femení interactives)
* interactiu

### Vegeu també

* interactif. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interacted
## Anglès
### Verb

interacted
* passat i participi de interact
# interaction sociale
## Francès
### Nom

interaction sociale f. ‎(plural interactions sociales)
* interacció social

### Vegeu també

* interaction sociale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# industries
## Català
### Verb

industries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de industriar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·es (4)
* Anagrama: instruïdes
# industriaven
## Català
### Verb

industriaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de industriar.
# industrie
## Català
### Verb

industrie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de industriar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb industriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb industriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·e (4)
* Anagrama: interdius
# industriava
## Català
### Verb

industriava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de industriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de industriar.
# industriaves
## Català
### Verb

industriaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de industriar.
# industriessen
## Català
### Verb

industriessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriau
## Català
### Verb

industriau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de industriar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb industriar.
# industrien
## Català
### Verb

industrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de industriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb industriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb industriar.
# inseminated
## Anglès
### Verb

inseminated
* passat i participi de inseminate
# inseminava
## Català
### Verb

inseminava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
# inseminaven
## Català
### Verb

inseminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
# inseminaves
## Català
### Verb

inseminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inseminar.
# inseminat
## Català
### Verb

inseminat
* Participi masculí singular del verb inseminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·mi·nat (4)
* Anagrames: amnistien, innatisme
# inseminats
## Català
### Verb

inseminats
* Participi masculí plural del verb inseminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·mi·nats (4)
* Anagrames: imantessin, innatismes, intimassen, matinessin
# inseminau
## Català
### Verb

inseminau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inseminar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inseminar.
# inseminating
## Anglès
### Verb

inseminating
* gerundi de inseminate
# inseminate
## Anglès
### Verb

inseminate ‎(3a persona singular present inseminates, gerundi inseminating, passat i participi inseminated)
* inseminar
# inseminates
## Anglès
### Verb

inseminates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de inseminate
# instrumentos aerófonos de bisel
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos de bisel m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono de bisel
# instrumentos aerófonos de lengüeta
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos de lengüeta m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono de lengüeta
# instrumentos aerófonos de boquilla
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos de boquilla m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono de boquilla
# instrumentos aerófonos de lengüeta simple
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos de lengüeta simple m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono de lengüeta simple
# instrumento musical
## Castellà
### Nom

instrumento musical m. ‎(plural instrumentos musicales)
* instrument de música

#### Sinònims

* instrumento de música
* instrumento músico

### Vegeu també

* instrumento musical. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumentos aerófonos
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono
# instrumentos cordófonos
## Castellà
### Nom

instrumentos cordófonos m. pl.
* forma plural de instrumento cordófono
# instrumento músico
## Castellà
### Nom

instrumento músico m. ‎(plural instrumentos músicos)
* instrument de música

#### Sinònims

* instrumento de música
* instrumento musical

### Vegeu també

* instrumento músico. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrumentos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾuˈmen.tos/, meridional \i(ŋ)h.tɾuˈmeŋ.toh\
       Americà: alt /ins.t͡suˈmen.t(o)s/, baix \i(ŋ)h.tɾuˈmeŋ.toh\, austral /i(n)h.tɾuˈmen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

instrumentos m. pl.
* forma plural de instrumento
# instrumentos aerófonos de lengüeta doble
## Castellà
### Nom

instrumentos aerófonos de lengüeta doble m. pl.
* forma plural de instrumento aerófono de lengüeta doble
# ingelesen
## Basc
### Nom

ingelesen
* genitiu definit plural de ingeles
* genitiu indefinit de ingeles
# ingelesei
## Basc
### Nom

ingelesei
* datiu definit plural de ingeles
# ingelesaz
## Basc
### Nom

ingelesaz
* instrumental definit singular de ingeles
# ingelesek
## Basc
### Nom

ingelesek
* ergatiu indefinit de ingeles
* ergatiu definit plural de ingeles
# ingelesengana
## Basc
### Nom

ingelesengana
* al·latiu definit plural de ingeles
* al·latiu indefinit de ingeles
# ingelesari
## Basc
### Nom

ingelesari
* datiu definit singular de ingeles
# ingelesarentzat
## Basc
### Nom

ingelesarentzat
* benefactiu definit singular de ingeles
# ingelesekin
## Basc
### Nom

ingelesekin
* comitatiu indefinit de ingeles
* comitatiu definit plural de ingeles
# ingelesengan
## Basc
### Nom

ingelesengan
* inessiu definit plural de ingeles
* inessiu indefinit de ingeles
# ingelesarengatik
## Basc
### Nom

ingelesarengatik
* causal definit singular de ingeles
# insidiessis
## Català
### Verb

insidiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
# insidious
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɪdiəs/

### Adjectiu

insidious ‎(comparatiu more insidious, superlatiu most insidious)
* insidiós

### Vegeu també

* insidious. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# insidiessin
## Català
### Verb

insidiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
# insidii
## Català
### Verb

insidii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insidiar.
# insidieuse
## Francès
### Adjectiu

insidieuse f. ‎(plural insidieuses)
* forma femenina de insidieux
# insidià
## Català
### Verb

insidià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de insidiar.
# insidio
## Català

   * Pronúncia: central /in.siˈði.u/, occidental /in.siˈði.o/
   * Rimes: -io

### Verb

insidio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insidiar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \inˈsi.ðjo\, meridional \iŋˈsi.ðjo\
       Americà: alt /inˈsi.djo/, baix \iŋˈsi.ðjo\, austral \inˈsi.ðjo\
   * Rimes: -idjo

### Verb

insidio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb insidiar

## Italià
### Verb

insidio
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de insidiare
# insidiessi
## Català
### Verb

insidiessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
# insidieu
## Català
### Verb

insidieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insidiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insidiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insidiar.
# insidino
## Italià
### Verb

insidino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de insidiare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de insidiare
# insemineguéssom
## Català
### Verb

insemineguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminesses
## Català
### Verb

inseminesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminessi
## Català
### Verb

inseminessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminegués
## Català
### Verb

inseminegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# insemineguéssou
## Català
### Verb

insemineguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# insemines
## Català
### Verb

insemines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inseminar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inseminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·mi·nes (4)
* Anagrama: miniessen
# inseminessa
## Català
### Verb

inseminessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminessen
## Català
### Verb

inseminessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inseminar.
# inseminen
## Català
### Verb

inseminen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inseminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inseminar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inseminar.
# intimidesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.ti.miˈðe.səs/, occidental /in.ti.miˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

intimidesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    [Tu] intimidessis, intimidesses, intimidasses, intimidassis o intimidares.
# intimidessin
## Català

   * Pronúncia: /in.ti.miˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

intimidessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    [Ells/elles/vostès] intimidessin, intimidessen, intimidassen, intimidassin o intimidaren.
# intimidiamo
## Italià
### Verb

intimidiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de intimidire
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de intimidire
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de intimidire
# intimidiamoci
## Italià
### Verb

intimidiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de intimidirsi
# intimidiate
## Italià
### Verb

intimidiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de intimidire
# intimidessi
## Català

   * Pronúncia: /in.ti.miˈðe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

intimidessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] intimidés, intimidàs o intimidara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] intimidés, intimidàs o intimidara.
# intimidessis
## Català

   * Pronúncia: /in.ti.miˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

intimidessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    [Tu] intimidessis, intimidesses, intimidasses, intimidassis o intimidares.
# intimideu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.ti.miˈðɛw/, occidental /in.ti.miˈðew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

intimideu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intimidar.
    [Vosaltres/vós] intimideu o intimidau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intimidar.
    [Que vosaltres/vós] intimideu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intimidar.
    Intimideu o intimidau [vosaltres/vós].
# intimidi
## Català

   * Pronúncia: /in.tiˈmi.ði/
   * Rimes: -idi

### Verb

intimidi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intimidar.
    Forma septentrional: [jo] intimido, intimide, intimid o intimidi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intimidar.
    [Que jo] intimidi o intimide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intimidar.
    [Que ell/ella/vostè] intimidi o intimide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intimidar.
    Intimidi o intimide [ell/ella/vostè].
# intimidessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.ti.miˈðe.sən/, occidental /in.ti.miˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

intimidessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intimidar.
    [Ells/elles/vostès] intimidessin, intimidessen, intimidassen, intimidassin o intimidaren.
# insurgires
## Català
### Verb

insurgires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insurgir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gi·res (4)
* Anagrama: insurgir-se
# insurgiran
## Català
### Verb

insurgiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de insurgir-se.
# insurgireu
## Català
### Verb

insurgireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de insurgir-se.
# insurgira
## Català
### Verb

insurgira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgir
## Català
### Verb

insurgir
* Forma de l'infinitiu insurgir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gir (3)

## Castellà
### Verb

insurgir intr. ‎(present insurjo, passat insurgí, futur insurgiré)
* insurgir-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gir (3)
# insurgiren
## Català
### Verb

insurgiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de insurgir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# interferíveu
## Català
### Verb

interferíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interferir.
# interfixes
## Anglès
### Nom

interfixes
* forma plural de interfix
# interfobia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾˈfo.βja\, meridional \iŋ.teɾˈfo.βja\
       Americà: alt /in.t(e)ɾˈfo.bja/, baix \iŋ.teɾˈfo.βja\, austral \in.teɾˈfo.βja\
   * Rimes: -obja
   * Etimologia: De inter[sexual] i fobia, segle XXI.

### Nom

interfobia f. ‎(plural interfobias)
* interfòbia

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fo·bia (4)
# interfobias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾˈfo.βjas\, meridional \iŋ.teɾˈfo.βjah\
       Americà: alt /in.teɾˈfo.b(ja)s/, baix \iŋ.teɾˈfo.βjah\, austral \in.teɾˈfo.βjas\
   * Rimes: -objas

### Nom

interfobias f. pl.
* forma plural de interfobia

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fo·bias (4)
# interfiero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾˈfje.ɾo/, meridional \iŋ.teɾˈfje.ɾo\
       Americà: alt /in.t(e)ɾˈfje.ɾo/, baix \iŋ.teɾˈfje.ɾo\, austral /in.teɾˈfje.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

interfiero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb interferir
# interfix
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈfiks/, occidental /in.teɾˈfiks/
   * Rimes: -iks

### Nom

interfix m. ‎(plural interfixos)
* So que fa la funció de coixí fonètic per tal de permetre la unió d’un afix amb una base quan fonèticament aquesta unió és complicada.

#### Hiperònims

* afix

#### Traduccions

* Alemany: Interfix $^{(de)}$ n.
* Anglès: interfix $^{(en)}$
* Castellà: interfijo $^{(es)}$ m.
* Danès: interfiks $^{(da)}$ n.
* Francès: interfixe $^{(fr)}$ m.
* Portuguès: interfixo $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fix (3)

### Vegeu també

* Rull Muruzàbal, Xavier. «2.1.3. Els conceptes d’afix, prefix, sufix, infix i interfix i el concepte de parasíntesi». A: Els substantius d’acció i efecte en català. Tarragona: Universitat Rovira i Virgili, 30-33. ISBN 978-84-691-9863-6.

## Anglès

   * Pronúncia:

### Nom

interfix ‎(plural interfixes)
* interfix
# interfolia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.fuˈɫi.ə/ balear /in.təɾ.foˈɫi.ə/, /in.tər.fuˈɫi.ə/ Occidental: /in.teɾ.foˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

interfolia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interfoliar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interfoliar.
# instructoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾukˈto.ɾas/, meridional \i(ŋ)h.tɾukˈto.ɾah\
       Americà: alt /ins.t͡s(u)kˈto.ɾas/, baix \i(ŋ)h.tɾukˈto.ɾah\, austral /i(n)h.tɾukˈto.ɾas/
   * Rimes: -oɾas

### Nom

instructoras f. pl.
* forma plural de instructora
# instructivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i(n)s.tɾukˈti.βo\, meridional \i(ŋ)h.tɾukˈti.βo\
       Americà: alt /ins.t͡s(u)kˈti.bo/, baix \i(ŋ)h.tɾukˈti.βo\, austral \i(n)h.tɾukˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

instructivo m. ‎(femení instructiva, plural masculí instructivos, plural femení instructivas)
* instructiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·truc·ti·vo (4)
# instructrice de première base
## Francès
### Nom

instructrice de première base f. ‎(plural instructrices de première base)
* forma femenina de instructeur de première base