OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aburgeso
## Català
### Verb

aburgeso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·so (4)
* Heterograma de 8 lletres (abegorsu)
* Anagrames: abrogues, abrogués
# aburgesà
## Català
### Verb

aburgesà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·sà (4)
* Anagrama: gaubar-se
# aburgesessen
## Català
### Verb

aburgesessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aburgesar.
# aburgesin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈʒɛ.zin/ balear /ə.buɾˈʒə.zin/, /ə.burˈʒɛ.zin/ Occidental: /a.buɾˈd͡ʒe.zin/
   * Rimes: -ɛzin

### Verb

aburgesin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aburgesar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aburgesar.
# aburgesis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈʒɛ.zis/ balear /ə.buɾˈʒə.zis/, /ə.burˈʒɛ.zis/ Occidental: /a.buɾˈd͡ʒe.zis/
   * Rimes: -ɛzis

### Verb

aburgesis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Anagrama: bregàssiu
# aburgesessis
## Català
### Verb

aburgesessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aburgesar.
# aburgesessin
## Català
### Verb

aburgesessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aburgesar.
# acceptessa
## Català
### Verb

acceptessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptegués
## Català
### Verb

acceptegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# accepteguéssom
## Català
### Verb

accepteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptessen
## Català
### Verb

acceptessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acceptegueu
## Català
### Verb

acceptegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acceptar.
# accepteguéssou
## Català
### Verb

accepteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# accepten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əkˈsep.tən/, occidental /akˈsɛp.ten/

### Verb

accepten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acceptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acceptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acceptar.
# accepteguesses
## Català
### Verb

accepteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acceptar.
# acanyau
## Català
### Verb

acanyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acanyar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acanyar-se.
# acanyaven
## Català
### Verb

acanyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acanyar-se.
# acanyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɲən/, occidental /aˈka.ɲen/
   * Rimes: -aɲen

### Verb

acanyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acanyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acanyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acanyar-se.
# acanyaves
## Català
### Verb

acanyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acanyar-se.
# acanyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.ɲəs/, occidental /aˈka.ɲes/
   * Rimes: -aɲes

### Verb

acanyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acanyar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acanyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nyes (3)
* Anagrames: escanya, escanyà
# acanyessen
## Català
### Verb

acanyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.
# acanyava
## Català
### Verb

acanyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acanyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acanyar-se.
# acanye
## Català
### Verb

acanye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanyar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acanyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acanyar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acanyar-se.
# acanyesses
## Català
### Verb

acanyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanyar-se.
# acomodaria
## Català
### Verb

acomodaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acomodar.
# acomodaries
## Català
### Verb

acomodaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acomodar.
# acomodariva
## Català
### Verb

acomodariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acomodar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acomodar.
# acomodarives
## Català
### Verb

acomodarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acomodar.
# acomodareu
## Català
### Verb

acomodareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acomodar.
# acomodariven
## Català
### Verb

acomodariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acomodar.
# acomodaren
## Català
### Verb

acomodaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acomodar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodarien
## Català
### Verb

acomodarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mo·da·ri·en (6)
* Anagrama: acordonàiem
# acomodares
## Català
### Verb

acomodares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acomodar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mo·da·res (5)
* Anagrama: acomodar-se
# adalils
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫiɫs/, occidental /a.ðaˈɫiɫs/
   * Rimes: -ils

### Nom

adalils m. pl.
* Forma plural de adalil.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·lils (3)
* Anagrames: llisada, sallida
# adai
## Caló català

   * Pronúncia: /ədˈdaj/
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de la dai > l’adai per fonètica sintàctica amb geminació com a reparació de l’aproximant intervocàlica.

### Nom

adai ‎(əddáj) f.
* forma alternativa de dai ‎(«mare»)

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
* ↑ Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# adalid
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðaˈlið\, meridional \a.ðaˈli(ð)\
       Americà: alt /a.daˈlid/, baix \a.ðaˈlið\, austral \a.ðaˈlid\
   * Rimes: -id

### Nom

adalid m. ‎(plural adalides)
* adalil

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·lid (3)
# adalil
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫiɫ/, occidental /a.ðaˈɫiɫ/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: De l'àrab الدَّلِيل ‎(ad-dalīl, «el guia»), segle XIII.

### Nom

adalil m. ‎(plural adalils)
* Guia, capdavanter, líder.

#### Traduccions

* Anglès: leader $^{(en)}$
* Basc: buruzagi $^{(eu)}$
* Castellà: adalid $^{(es)}$ m.
* Francès: guide $^{(fr)}$ m.
* Italià: capo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·lil (3)
* Anagrama: illada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adalides
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðaˈli.ðes\, meridional \a.ðaˈli.ðeh\
       Americà: alt /a.daˈli.d(e)s/, baix \a.ðaˈli.ðeh\, austral \a.ðaˈli.ðes\
   * Rimes: -ides

### Nom

adalides m. pl.
* forma plural de adalid
# adagi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈða.ʒi/ Occidental: nord-occidental /aˈða.ʒi/, valencià /aˈða.d͡ʒi/
   * Rimes: -aʒi
   * Etimologia: Del llatí adagium, segle XVII, de ad- ‎(«cap a») i ago ‎(«fer»).

### Nom

adagi m. ‎(plural adagis)
* Sentència breu i popular, molt sovint de contingut moralitzant.

#### Traduccions

* Castellà: adagio $^{(es)}$ m.
* Esperanto: sentenco $^{(eo)}$
* Llatí: proverbium $^{(la)}$ n.
* Portuguès: adágio $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·gi (3)
* Anagrama: adiga

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /aˈdaː.d͡ʒi/

### Nom

adagi m. pl.
* forma plural de adagio
# adaj
## Romaní

   * Etimologia: (pendent)

### Adverbi

adaj o aday
* sinònim de akàring ‎(«aquí»)

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# adagio
## Català

   * Pronúncia: /aˈða.d͡ʒo/
   * Etimologia: Italianisme adagio.

### Adverbi

adagio
* (música) Tercer grau de velocitat amb què es pot executar una partitura, més ràpid que largo i més lent que andante.

### Nom

adagio m. ‎(plural adagios)
* Fragment musical en temps entre largo i andante.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·gi·o (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈða.xjo\, meridional \aˈða.hjo\
       Americà: alt /aˈda.xjo/, baix \aˈða.hjo\, austral \aˈða.xjo\
   * Rimes: -axjo

### Nom

adagio m. ‎(plural adagios)
* adagi
* (música, italianisme) adagio

## Italià

   * Pronúncia: /aˈdaː.d͡ʒo/
   * Etimologia: Del llatí adagium.

### Adverbi

adagio
* a poc a poc
* cautelosament
* curosament

### Nom

adagio m. ‎(plural adagi)
* (música) adagio
* adagi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dà·gio (3)
# acordares
## Català
### Verb

acordares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acordar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da·res (4)
* Anagrames: acordar-se, arrocades

## Català antic
### Verb

acordares
* segona persona singular (tu) del passat de acordar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de acordar
# acordarets
## Català antic
### Verb

acordarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de acordar
# acordar-se
## Català
### Verb

acordar-se
* Forma pronominal de acordar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acordo, s'acorda, ens acordem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Anagrames: acordares, arrocades
# acordant
## Català
### Verb

acordant
* Gerundi del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·dant (3)
* Anagrames: cantador, contrada, troncada

## Català antic
### Verb

acordant
* gerundi de acordar
# acordaran
## Català
### Verb

acordaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acordar.

## Català antic
### Verb

acordaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de acordar
# acordara
## Català
### Verb

acordara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·da·ra (4)
* Anagrama: arrocada

## Català antic
### Verb

acordara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de acordar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de acordar
# acordam
## Català
### Verb

acordam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·dam (3)
* Anagrama: morcada

## Català antic
### Verb

acordam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de acordar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de acordar
# acompanyaríveu
## Català
### Verb

acompanyaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acompanyar.
# acompanyasses
## Català
### Verb

acompanyasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyassis
## Català
### Verb

acompanyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyaríeu
## Català
### Verb

acompanyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acompanyar.
# acompanyassen
## Català
### Verb

acompanyassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyassin
## Català
### Verb

acompanyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyau
## Català
### Verb

acompanyau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acompanyar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acompanyar.
# acarnissessen
## Català
### Verb

acarnissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
# acarnissessin
## Català
### Verb

acarnissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
# acarnissesses
## Català
### Verb

acarnissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
# acarnissessis
## Català
### Verb

acarnissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
# addicionaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.βən/ balear /əd.di.si.oˈna.vən/, /əd.di.si.uˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna.βen/, valencià /ad.di.si.oˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

addicionaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionavi
## Català
### Verb

addicionavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionassin
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈna.sin/, /əd.di.si.uˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

addicionassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Ells/elles/vostès] addicionessin, addicionessen, addicionassen, addicionassin o addicionaren.
# addicionau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əd.di.si.oˈnaw/, /əd.di.si.uˈnaw/ alguerès /ad.di.si.uˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

addicionau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicioneu o addicionau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb addicionar.
    Addicioneu o addicionau [vosaltres/vós].
# addicionaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.βəs/ balear /əd.di.si.oˈna.vəs/, /əd.di.si.uˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /ad.di.si.oˈna.βes/, valencià /ad.di.si.oˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

addicionaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionavo
## Català
### Verb

addicionavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionassis
## Català

   * Pronúncia: balear /əd.di.si.oˈna.sis/, /əd.di.si.uˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

addicionassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Tu] addicionessis, addicionesses, addicionasses, addicionassis o addicionares.
# addicionava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.di.si.uˈna.βə/ balear /əd.di.si.oˈna.və/, /əd.di.si.uˈna.və/ Occidental: /ad.di.si.oˈna.βa/, /ad.di.si.oˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

addicionava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# aconseguiries
## Català
### Verb

aconseguiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aconseguir.
# aconseguiriva
## Català
### Verb

aconseguiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aconseguir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aconseguir.
# aconseguirives
## Català
### Verb

aconseguirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aconseguir.
# aconseguiré
## Català
### Verb

aconseguiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aconseguir.
# aconseguiriven
## Català
### Verb

aconseguiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aconseguir.
# aconseguiràs
## Català
### Verb

aconseguiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aconseguir.
# aconseguiríeu
## Català
### Verb

aconseguiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aconseguir.
# aconseguirien
## Català
### Verb

aconseguirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aconseguir.
# aconseguirà
## Català
### Verb

aconseguirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aconseguir.
# accidentasses
## Català
### Verb

accidentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentau
## Català
### Verb

accidentau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de accidentar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb accidentar.
# accidentava
## Català
### Verb

accidentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accidentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de accidentar.
# accidentassis
## Català
### Verb

accidentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentaument
## Occità

   * Pronúncia: /a.t͡si.den.tawˈmen/

### Adverbi

accidentaument
* (aranès) accidentalment

#### Sinònims

* accidentalament

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# accidentaven
## Català
### Verb

accidentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de accidentar.
# accidentassen
## Català
### Verb

accidentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentassin
## Català
### Verb

accidentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# adossessen
## Català
### Verb

adossessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossesses
## Català
### Verb

adossesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossessi
## Català
### Verb

adossessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossem
## Català
### Verb

adossem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adossar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adossar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sem (3)
* Anagrames: admesos, somades
# adossen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɔ.sən/, occidental /aˈðɔ.sen/
   * Rimes: -ɔsen

### Verb

adossen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·sen (3)
* Anagrames: danesos, endossa, endossà, sonades
# adossessa
## Català
### Verb

adossessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðɔ.səs/, occidental /aˈðɔ.ses/
   * Rimes: -ɔses

### Verb

adosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adossar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dos·ses (3)
* Anagrama: ossades
# adossessin
## Català
### Verb

adossessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adosseguéssou
## Català
### Verb

adosseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossessis
## Català
### Verb

adossessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# actualitzo
## Català
### Verb

actualitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de actualitzar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzos
## Català
### Verb

actualitzos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzà
## Català
### Verb

actualitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de actualitzar.
# actualitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.tu.əˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /ak.tu.aˈɫi.d͡zis/, valencià /ak.tu.aˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

actualitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzeu
## Català
### Verb

actualitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de actualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb actualitzar.
# actualitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.tu.əˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /ak.tu.aˈɫi.d͡zin/, valencià /ak.tu.aˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

actualitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb actualitzar.
# actualitzessis
## Català
### Verb

actualitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb actualitzar.
# actualitzàieu
## Català
### Verb

actualitzàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de actualitzar.
# actualitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.tu.əˈɫi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /ak.tu.aˈɫi.d͡zi/, valencià /ak.tu.aˈɫi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

actualitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de actualitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb actualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb actualitzar.
# addicionaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.u.nəˈɾe/, occidental /ad.di.si.o.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

addicionaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de addicionar.
# addicionaríveu
## Català
### Verb

addicionaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de addicionar.