OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estremeixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈmɛ.ʃəs/ balear /əs.tɾəˈmə.ʃəs/, /əs.tɾəˈmɛ.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈmej.ʃes/ valencià /es.tɾeˈmej.ʃes/, /es.tɾeˈme.ʃes/
   * Rimes: -ɛjʃes

### Verb

estremeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremixes

## Català antic
### Verb

estremeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de estremir
# estremeixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈmɛ.ʃin/ balear /əs.tɾəˈmə.ʃin/, /əs.tɾəˈmɛ.ʃin/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈmej.ʃin/

### Verb

estremeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estremir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremixen, estremesquen, estremisquen, estremesquin
* [2] estremesquin, estremisquen

### Miscel·lània

* Anagrama: reeiximents
# estremeixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈmɛ.ʃi/ balear /əs.tɾəˈmə.ʃi/, /əs.tɾəˈmɛ.ʃi/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈmej.ʃi/

### Verb

estremeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estremir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estremir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estremir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremeix, estremeixo, estremesc, estremisc, estremixo
* [2] estremixa, estremesca, estremisca, estremesqui
* [3] estremixa, estremixo, estremesca, estremisca, estremesqui
* [4] estremesqui, estremisca
# estremeixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈmɛ.ʃu/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈmej.ʃo/ valencià /es.tɾeˈmej.ʃo/, /es.tɾeˈme.ʃo/

### Verb

estremeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremeix, estremesc, estremeixi, estremisc, estremixo

### Miscel·lània

* Anagrama: esmorteeix
# estremeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈmɛ.ʃən/ balear /əs.tɾəˈmə.ʃən/, /əs.tɾəˈmɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈmej.ʃen/ valencià /es.tɾeˈmej.ʃen/, /es.tɾeˈme.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

estremeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremixen

## Català antic
### Verb

estremeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de estremir
# esgrimeixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃis/ balear /əz.ɣɾiˈmə.ʃis/, /əz.ɣɾiˈmɛ.ʃis/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃis/

### Verb

esgrimeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgrimir.

#### Variants

* esgrimisques, esgrimesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xis (4)
# esgrimeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃən/ balear /əz.ɣɾiˈmə.ʃən/, /əz.ɣɾiˈmɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃen/ valencià /ez.ɣɾiˈmej.ʃen/, /ez.ɣɾiˈme.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

esgrimeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgrimir.

#### Variants

* esgrimixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xen (4)
# esgrimeix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛʃ/ balear /əz.ɣɾiˈməʃ/, /əz.ɣɾiˈmɛʃ/ Occidental: /ez.ɣɾiˈmejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

esgrimeix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgrimir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgrimir.

#### Variants

* [1] esgrimix
* [2] esgrimix

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·meix (3)
# esgrimeixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃu/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃo/ valencià /ez.ɣɾiˈmej.ʃo/, /ez.ɣɾiˈme.ʃo/

### Verb

esgrimeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgrimir.

#### Variants

* esgrimesc, esgrimeixi, esgrimisc, esgrimixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xo (4)
# esgrimeixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃəs/ balear /əz.ɣɾiˈmə.ʃəs/, /əz.ɣɾiˈmɛ.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃes/ valencià /ez.ɣɾiˈmej.ʃes/, /ez.ɣɾiˈme.ʃes/
   * Rimes: -ɛjʃes

### Verb

esgrimeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgrimir.

#### Variants

* esgrimixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xes (4)
# esgrimeixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃin/ balear /əz.ɣɾiˈmə.ʃin/, /əz.ɣɾiˈmɛ.ʃin/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃin/

### Verb

esgrimeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgrimir.

#### Variants

* [1] esgrimisquen, esgrimesquin
* [2] esgrimesquin, esgrimisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xin (4)
# esgrimeixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾiˈmɛ.ʃi/ balear /əz.ɣɾiˈmə.ʃi/, /əz.ɣɾiˈmɛ.ʃi/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾiˈmej.ʃi/

### Verb

esgrimeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgrimir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgrimir.

#### Variants

* [1] esgrimeixo, esgrimesc, esgrimisc, esgrimixo
* [2] esgrimisca, esgrimesqui
* [3] esgrimisca, esgrimesqui
* [4] esgrimesqui, esgrimisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mei·xi (4)
# imprimeixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾiˈmɛ.ʃis/ balear /im.pɾiˈmə.ʃis/, /im.pɾiˈmɛ.ʃis/ Occidental: nord-occidental /im.pɾiˈmej.ʃis/

### Verb

imprimeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimeixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾiˈmɛ.ʃi/ balear /im.pɾiˈmə.ʃi/, /im.pɾiˈmɛ.ʃi/ Occidental: nord-occidental /im.pɾiˈmej.ʃi/

### Verb

imprimeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imprimir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imprimir.
# imprimeixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾiˈmɛ.ʃu/ Occidental: nord-occidental /im.pɾiˈmej.ʃo/ valencià /im.pɾiˈmej.ʃo/, /im.pɾiˈme.ʃo/

### Verb

imprimeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imprimir.
# imprimeixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾiˈmɛ.ʃin/ balear /im.pɾiˈmə.ʃin/, /im.pɾiˈmɛ.ʃin/ Occidental: nord-occidental /im.pɾiˈmej.ʃin/

### Verb

imprimeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb imprimir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb imprimir.
# imprimeixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾiˈmɛ.ʃəs/ balear /im.pɾiˈmə.ʃəs/, /im.pɾiˈmɛ.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /im.pɾiˈmej.ʃes/ valencià /im.pɾiˈmej.ʃes/, /im.pɾiˈme.ʃes/
   * Rimes: -ɛjʃes

### Verb

imprimeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de imprimir.
# oprimeixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛ.ʃis/ balear /o.pɾiˈmə.ʃis/, /u.pɾiˈmɛ.ʃis/ Occidental: nord-occidental /o.pɾiˈmej.ʃis/

### Verb

oprimeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* oprimisques, oprimesquis
# oprimeixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛ.ʃəs/ balear /o.pɾiˈmə.ʃəs/, /u.pɾiˈmɛ.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /o.pɾiˈmej.ʃes/ valencià /o.pɾiˈmej.ʃes/, /o.pɾiˈme.ʃes/
   * Rimes: -ɛjʃes

### Verb

oprimeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de oprimir.

#### Variants

* oprimixes
# oprimeixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛ.ʃi/ balear /o.pɾiˈmə.ʃi/, /u.pɾiˈmɛ.ʃi/ Occidental: nord-occidental /o.pɾiˈmej.ʃi/

### Verb

oprimeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oprimir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb oprimir.

#### Variants

* [1] oprimeix, oprimeixo, oprimesc, oprimisc, oprimixo
* [2] oprimisca, oprimesqui
* [3] oprimisca, oprimesqui
* [4] oprimesqui, oprimisca
# oprimeixo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛ.ʃu/ Occidental: nord-occidental /o.pɾiˈmej.ʃo/ valencià /o.pɾiˈmej.ʃo/, /o.pɾiˈme.ʃo/

### Verb

oprimeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oprimir.

#### Variants

* oprimeix, oprimesc, oprimeixi, oprimisc, oprimixo
# oprimeix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛʃ/ balear /o.pɾiˈməʃ/, /u.pɾiˈmɛʃ/ Occidental: /o.pɾiˈmejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

oprimeix
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de oprimir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb oprimir.

#### Variants

* [1] oprimeixo, oprimesc, oprimeixi, oprimisc, oprimixo
* [2] oprimix
* [3] oprimix
# oprimeixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmɛ.ʃin/ balear /o.pɾiˈmə.ʃin/, /u.pɾiˈmɛ.ʃin/ Occidental: nord-occidental /o.pɾiˈmej.ʃin/

### Verb

oprimeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb oprimir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb oprimir.

#### Variants

* [1] oprimisquen, oprimesquin
* [2] oprimesquin, oprimisquen
# mantega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mənˈtɛ.ɣə/, balear /mənˈte.ɣə/ Occidental: /manˈte.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa
   * Etimologia: D’origen preromà incert, segle XIII, possiblement de l’arrel protoindoeuropea *menth-. Cognat del castellà manteca i del portuguès manteica.

### Nom

mantega f. ‎(plural mantegues)
* Producte greixós i sòlid obtingut en batre la nata que conté la llet.

#### Traduccions

* Afrikaans: botter $^{(af)}$
* Albanès: gjalpë $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Butter $^{(de)}$ f.
* Anglès: butter $^{(en)}$
* Àrab: زُبْدَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Basc: gurin $^{(eu)}$
* Belarús: ма́сла $^{(be)}$ n. ‎(masla)
* Bengalí: মাখন $^{(bn)}$
* Bretó: amanenn $^{(br)}$ m.
* Búlgar: ма́сло $^{(bg)}$ n. ‎(maslo)
* Castellà: mantequilla $^{(es)}$ f.
* Coreà: 버터 $^{(ko)}$ ‎(beoteo)
* Cors: butiru $^{(co)}$
* Danès: smør $^{(da)}$ n.
* Eslovac: maslo $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: maslo $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: butero $^{(eo)}$
* Estonià: või $^{(et)}$
* Finès: voi $^{(fi)}$
* Francès: beurre $^{(fr)}$ m.
* Friülà: sponğhe $^{(fur)}$
* Gallec: manteiga $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: menyn $^{(cy)}$ m.
* Georgià: კარაქი $^{(ka)}$ ‎(kàraki)
* Grec: βούτυρο $^{(el)}$ n. ‎(vútiro)
* Grec antic: βούτυρον $^{(grc)}$ n. ‎(boútyron), καράκι $^{(grc)}$ ‎(karáki)
* Gujarati: માખણ $^{(gu)}$ n.
* Hebreu: חֶמְאָה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: घी $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: vaj $^{(hu)}$
* Ídix: פּוטער‎ $^{(yi)}$ f.
* Ido: butro $^{(io)}$
* Indonesi: mantega $^{(id)}$
* Irlandès: im $^{(ga)}$ m.
* Islandès: smjör $^{(is)}$ n.
* Italià: burro $^{(it)}$ m.
* Japonès: 牛酪 $^{(ja)}$
* Javanès: mertéga $^{(jv)}$
* Kazakh: май $^{(kk)}$ ‎(may/mai)
* Laosià: ເບີ $^{(lo)}$
* Letó: sviests $^{(lv)}$ m.
* Limburguès: bótter $^{(li)}$
* Lituà: sviestas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: butyrum $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: MANTEGA $^{(csc)}$
* Macedoni: путер $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: boter $^{(nl)}$ f.
* Noruec: smør $^{(no)}$ n.
* Occità: burre $^{(oc)}$ m.
* Persa: کره‎ $^{(fa)}$
* Polonès: masło $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: manteiga $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: paintg $^{(rm)}$ m.
* Romanès: unt $^{(ro)}$ n.
* Rus: ма́сло $^{(ru)}$ n. ‎(maslo)
* Sànscrit: नवनीत $^{(sa)}$
* Sard: butiru $^{(sc)}$
* Serbocroat: маслац $^{(sh)}$, maslac $^{(sh)}$
* Sicilià: burru $^{(scn)}$ m.
* Suahili: siagi $^{(sw)}$
* Suec: smör $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: равған $^{(tg)}$
* Tagal: mantikilya $^{(tl)}$
* Tai: เนย $^{(th)}$
* Tàtar: май $^{(tt)}$
* Telugu: వెన్న $^{(te)}$
* Turc: tereyağı $^{(tr)}$
* Txec: máslo $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: ма́сло $^{(uk)}$ n. ‎(maslo)
* Urdú: گھی‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: saryogʻ $^{(uz)}$
* Való: boure $^{(wa)}$
* Vietnamita: bơ $^{(vi)}$
* Volapük: bör $^{(vo)}$
* Wolof: bóor $^{(wo)}$, diw $^{(wo)}$
* Xinès: 黃油 $^{(zh)}$ ‎(黄油, huángyóu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·te·ga (3)
* Anagrames: atengam, engatam, magenta, manegat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mantegues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mənˈtɛ.ɣəs/, balear /mənˈte.ɣəs/ Occidental: /manˈte.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Nom

mantegues f. pl.
* Forma plural de mantega.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·te·gues (3)
* Anagrames: augmentes, augmentés, esmenugat, masteguen
# retxa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈre.t͡ʃə/ balear /ˈrə.t͡ʃə/, /ˈre.t͡ʃə/ Occidental: /ˈre.t͡ʃa/
   * Rimes: -etʃa

### Nom

retxa f. ‎(plural retxes)
* (valencià, mallorquí, menorquí) Forma alternativa de ratlla.
* (central, eivissenc, alguerès) Forma alternativa de reixa.
* (mallorquí) Forma alternativa de ratxa.

#### Relacionats

* retxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ret·xa (2)
* Anagrames: extra, ratxe, xetar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# retxes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈre.t͡ʃəs/ balear /ˈrə.t͡ʃəs/, /ˈre.t͡ʃəs/ Occidental: /ˈre.t͡ʃes/
   * Rimes: -etʃes

### Nom

retxes f. pl.
* Forma plural de retxa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ret·xes (2)
* Anagrames: extres, rexets
# decapitaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ɾən/, occidental /de.ka.piˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

decapitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de decapitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [2] decapiteguessen, decapitessin, decapitessen, decapitassin, decapitassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ren (5)
# decapitéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.siw/, occidental /de.ka.piˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

decapitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssou, decapitésseu, decapitàssiu, decapitàsseu, decapitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tés·siu (5)
# decapitaien
## Català
### Verb

decapitaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ien (5)
# decapitarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾi.ən/, occidental /de.ka.pi.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

decapitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·en (6)
# decapiteguessa
## Català
### Verb

decapiteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitessi, decapitessa, decapités, decapitàs, decapitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gues·sa (6)
# decapitarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.pi.təˈɾɛm/ balear /də.kə.pi.təˈɾəm/, /də.kə.pi.təˈɾɛm/ Occidental: /de.ka.pi.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

decapitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rem (5)
# decapitos
## Català
### Verb

decapitos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitis, decapites

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tos (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdeiopst)
# decapitariva
## Català
### Verb

decapitariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de decapitar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decapitar.

#### Variants

* [1] decapitaria
* [2] decapitaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ri·va (6)
# decapiteguessen
## Català
### Verb

decapiteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitessin, decapitessen, decapitassin, decapitassen, decapitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gues·sen (6)
# decapitegués
## Català
### Verb

decapitegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitessi, decapités, decapitàs, decapitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gués (5)
# decapiteguem
## Català
### Verb

decapiteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·guem (5)
# decapitasses
## Català
### Verb

decapitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguesses, decapitessis, decapitesses, decapitassis, decapitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tas·ses (5)
# decapitàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ɾəm/, occidental /de.ka.piˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

decapitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de decapitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [2] decapiteguéssom, decapitéssim, decapitéssem, decapitàssim, decapitàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·rem (5)
# decapitessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈte.sən/, occidental /de.ka.piˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

decapitessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguessen, decapitessin, decapitassin, decapitassen, decapitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·sen (5)
# decapitàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈta.βəm/, balear /də.kə.piˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.ka.piˈta.βem/ valencià /de.ka.piˈta.vem/, /de.ka.piˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

decapitàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitàvom, decapitàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·vem (5)
# decapiteguesses
## Català
### Verb

decapiteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitessis, decapitesses, decapitassis, decapitasses, decapitares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gues·ses (6)
# decapitarívem
## Català
### Verb

decapitarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rí·vem (6)
# decapiteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kə.piˈtɛw/ balear /də.kə.piˈtəw/, /də.kə.piˈtɛw/ Occidental: /de.ka.piˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

decapiteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de decapitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapitau
* [2] decapitegueu
* [3] decapitau

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·teu (4)
# decapitares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ɾəs/, occidental /de.ka.piˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

decapitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de decapitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [2] decapiteguesses, decapitessis, decapitesses, decapitassis, decapitasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·res (5)
# decapitin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kəˈpi.tin/, occidental /de.kaˈpi.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

decapitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb decapitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapiten
* [2] decapiten

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tin (4)
# decapitàssem
## Català
### Verb

decapitàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguéssom, decapitéssim, decapitéssem, decapitàssim, decapitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tàs·sem (5)
# decapitaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾi.əm/, occidental /de.ka.pi.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

decapitaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rí·em (6)
# decapiteguéssom
## Català
### Verb

decapiteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapitéssim, decapitéssem, decapitàssim, decapitàssem, decapitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·te·gués·som (6)
# decapitades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈta.ðəs/, occidental /de.ka.piˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

decapitades
* Participi femení plural del verb decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·des (5)
# decapitessi
## Català
### Verb

decapitessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* [1] decapitessa, decapiteguessa, decapités, decapitàs, decapitara
* [2] decapitegués, decapités, decapitàs, decapitara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tes·si (5)
# decapitàvom
## Català
### Verb

decapitàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de decapitar.

#### Variants

* decapitàiem, decapitàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tà·vom (5)
# decapitaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾan/, occidental /de.ka.pi.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

decapitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ran (5)
# decapitaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾi.əw/, occidental /de.ka.pi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

decapitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de decapitar.

#### Variants

* decapitaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rí·eu (6)
# decapití
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.piˈti/, occidental /de.ka.piˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

decapití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tí (4)
# decapitarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾa/, occidental /de.ka.pi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

decapitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·rà (5)
# decapitassen
## Català
### Verb

decapitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decapitar.

#### Variants

* decapiteguessen, decapitessin, decapitessen, decapitassin, decapitaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·tas·sen (5)