OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arranéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈne.sim/, occidental /a.raˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arranéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nés·sim (4)
* Anagrames: amarressin, amarrissen, arrimassen
# arranéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈne.siw/, occidental /a.raˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arranéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nés·siu (4)
* Anagrama: arruïnessa
# arranàssem
## Català
### Verb

arranàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nàs·sem (4)
* Anagrames: amarrassen, arramassen, assamarren
# arranàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈna.βəm/, balear /ə.rəˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.raˈna.βem/ valencià /a.raˈna.vem/, /a.raˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arranàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nà·vem (4)
* Anagrama: amarraven
# arranàs
## Català
### Verb

arranàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nàs (3)
* Anagrama: arnaràs
# arranessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈne.sis/, occidental /a.raˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arranessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nes·sis (4)
* Anagrames: arrasessin, arrasissen
# arranàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈna.ɾəm/, occidental /a.raˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arranàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arranar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nà·rem (4)
* Anagrama: amarraren
# arranats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈnats/, occidental /a.raˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arranats
* Participi masculí plural del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nats (3)
* Anagrama: arrasant
# arranaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.nəˈɾe/, occidental /a.ra.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arranaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·ré (4)
* Anagrama: arrearan
# arranaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ra.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arranaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·ri·es (5)
* Anagrama: arrasarien
# arranesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈne.səs/, occidental /a.raˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arranesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nes·ses (4)
* Anagrama: arrasessen
# arranaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.nəˈɾas/, occidental /a.ra.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arranaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·ràs (4)
* Anagrama: arrasaran
# arranava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈna.βə/, balear /ə.rəˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.raˈna.βa/ valencià /a.raˈna.va/, /a.raˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arranava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·va (4)
* Anagrama: avararan
# arranam
## Català
### Verb

arranam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nam (3)
* Anagrames: armaran, marrana
# arranàssim
## Català
### Verb

arranàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nàs·sim (4)
* Anagrames: amarrassin, arramassin, assamarrin
# arraneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈnɛw/ balear /ə.rəˈnəw/, /ə.rəˈnɛw/ Occidental: /a.raˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arraneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arranar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arranar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·neu (3)
* Anagrames: arnareu, arnàreu
# arranat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈnat/, occidental /a.raˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

arranat
* Participi masculí singular del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nat (3)
* Anagrama: tararan
# arranéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈne.səm/, occidental /a.raˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arranéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nés·sem (4)
* Anagrama: amarressen
# arranen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.nən/, occidental /aˈra.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

arranen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arranar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arranar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nen (3)
* Anagrama: arnaren
# arranaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.nəˈɾi.əm/, occidental /a.ra.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arranaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·rí·em (5)
* Anagrames: amarrarien, arraïmaren
# arranassis
## Català
### Verb

arranassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nas·sis (4)
* Anagrama: arrasassin
# arranis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.nis/, occidental /aˈra.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

arranis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nis (3)
* Anagrames: arrasin, arrians, sarrina
# arranarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.nəˈɾɛm/ balear /ə.rə.nəˈɾəm/, /ə.rə.nəˈɾɛm/ Occidental: /a.ra.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arranarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·rem (4)
* Anagrama: amarraren
# arranares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈna.ɾəs/, occidental /a.raˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arranares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arranar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na·res (4)
* Anagrama: arrasaren
# arraní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈni/, occidental /a.raˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

arraní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ní (3)
* Anagrama: arniar
# arrani
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.ni/, occidental /aˈra.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

arrani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arranar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ni (3)
* Anagrama: arniar
# arranà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈna/, occidental /a.raˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

arranà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·nà (3)
* Anagrames: arnara, arnarà
# arrana
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.nə/, occidental /aˈra.na/
   * Rimes: -ana

### Verb

arrana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arranar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·na (3)
* Anagrames: arnara, arnarà
# monedéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈðe.sim/ balear /mo.nəˈðe.sim/, /mu.nəˈðe.sim/ Occidental: /mo.neˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

monedéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dés·sim (4)
* Anagrama: dominéssem
# monedàs
## Català
### Verb

monedàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnos)
* Anagrames: demanos, madones, nòmades
# monedàssiu
## Català
### Verb

monedàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dàs·siu (4)
* Anagrama: dominàsseu
# monedà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈða/ balear /mo.nəˈða/, /mu.nəˈða/ Occidental: /mo.neˈða/
   * Rimes: -a

### Verb

monedà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dà (3)
* Heterograma de 6 lletres (ademno)
* Anagrames: adonem, amoned, demano, nòmade
# monedí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈði/ balear /mo.nəˈði/, /mu.nəˈði/ Occidental: /mo.neˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

monedí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (deimno)
* Anagrames: deònim, domine
# monedi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈnɛ.ði/ balear /moˈnə.ði/, /muˈnɛ.ði/ Occidental: /moˈne.ði/
   * Rimes: -ɛdi

### Verb

monedi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de monedar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb monedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb monedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·di (3)
* Heterograma de 6 lletres (deimno)
* Anagrames: deònim, domine
# monedàssim
## Català
### Verb

monedàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dàs·sim (4)
* Anagrama: dominàssem
# monedessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈðe.sis/ balear /mo.nəˈðe.sis/, /mu.nəˈðe.sis/ Occidental: /mo.neˈðe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

monedessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·des·sis (4)
* Anagrama: dominesses
# monedarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nə.ðəˈɾa/ balear /mo.nə.ðəˈɾa/, /mu.nə.ðəˈɾa/ Occidental: /mo.ne.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

monedarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·rà (4)
* Anagrames: adonarem, adonàrem, amonedar
# monedara
## Català
### Verb

monedara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·ra (4)
* Anagrames: adonarem, adonàrem, amonedar
# monedin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈnɛ.ðin/ balear /moˈnə.ðin/, /muˈnɛ.ðin/ Occidental: /moˈne.ðin/
   * Rimes: -ɛdin

### Verb

monedin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb monedar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·din (3)
* Anagrama: dominen
# monedava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈða.βə/ balear /mo.nəˈða.və/, /mu.nəˈða.və/ Occidental: nord-occidental /mo.neˈða.βa/ valencià /mo.neˈða.va/, /mo.neˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

monedava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de monedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·va (4)
* Anagrames: adonàvem, demanavo
# monedis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈnɛ.ðis/ balear /moˈnə.ðis/, /muˈnɛ.ðis/ Occidental: /moˈne.ðis/
   * Rimes: -ɛdis

### Verb

monedis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dis (3)
* Heterograma de 7 lletres (deimnos)
* Anagrames: deònims, domines, dominés
# monedaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nə.ðəˈɾi.ə/ balear /mo.nə.ðəˈɾi.ə/, /mu.nə.ðəˈɾi.ə/ Occidental: /mo.ne.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

monedaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de monedar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·ri·a (5)
* Anagrames: adonaríem, adornàiem, andoiarem, andoiàrem
# monedessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈðe.sin/ balear /mo.nəˈðe.sin/, /mu.nəˈðe.sin/ Occidental: /mo.neˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

monedessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·des·sin (4)
* Anagrama: dominessen
# monedares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈða.ɾəs/ balear /mo.nəˈða.ɾəs/, /mu.nəˈða.ɾəs/ Occidental: /mo.neˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

monedares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de monedar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·res (4)
* Anagrama: remendosa
# monedat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈðat/ balear /mo.nəˈðat/, /mu.nəˈðat/ Occidental: /mo.neˈðat/
   * Rimes: -at

### Verb

monedat
* Participi masculí singular del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dat (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnot)
* Anagrama: detonam
# monedéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nəˈðe.siw/ balear /mo.nəˈðe.siw/, /mu.nəˈðe.siw/ Occidental: /mo.neˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

monedéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·dés·siu (4)
* Anagrama: dominésseu
# monedassis
## Català
### Verb

monedassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·das·sis (4)
* Anagrama: dominasses
# monedassin
## Català
### Verb

monedassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·das·sin (4)
* Anagrama: dominassen
# monedaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nə.ðəˈɾas/ balear /mo.nə.ðəˈɾas/, /mu.nə.ðəˈɾas/ Occidental: /mo.ne.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

monedaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de monedar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·ne·da·ràs (4)
* Anagrama: manadores
# pequinesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.kiˈnɛ.zə/ balear /pə.kiˈnə.zə/, /pə.kiˈnɛ.zə/ Occidental: /pe.kiˈne.za/
   * Rimes: -ɛza

### Adjectiu

pequinesa f. ‎(plural pequineses)
* Forma femenina de pequinès.

### Nom

pequinesa f. ‎(plural pequineses)
* Forma femenina de pequinès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·qui·ne·sa (4)
* Anagrames: apequines, apequinés
# pisans
## Català

   * Pronúncia: /piˈzans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

pisans m. pl.
* Forma plural de pisà.

### Nom

pisans m. pl.
* Forma plural de pisà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·sans (2)
* Anagrames: pansís, passin
# pisana
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈza.nə/, occidental /piˈza.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

pisana f. ‎(plural pisanes)
* Forma femenina de pisà.

### Nom

pisana f. ‎(plural pisanes)
* Forma femenina de pisà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·sa·na (3)
* Anagrames: apanis, pansia
# pisanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /piˈza.nəs/, occidental /piˈza.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

pisanes f. pl.
* Forma plural de pisana.

### Nom

pisanes f. pl.
* Forma plural de pisana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·sa·nes (3)
* Anagrames: païssen, pansies
# pontarrina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pun.təˈri.nə/ balear /pon.təˈri.nə/, /pun.təˈri.nə/ Occidental: /pon.taˈri.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

pontarrina f. ‎(plural pontarrines)
* Forma femenina de pontarrí.

### Nom

pontarrina f. ‎(plural pontarrines)
* Forma femenina de pontarrí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pon·tar·ri·na (4)
* Anagrama: aporrinant
# ruandesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ənˈdɛ.zə/ balear /ru.ənˈdə.zə/, /ru.ənˈdɛ.zə/ Occidental: /ru.anˈde.za/
   * Rimes: -ɛza

### Adjectiu

ruandesa f. ‎(plural ruandeses)
* Forma femenina de ruandès.

### Nom

ruandesa f. ‎(plural ruandeses)
* Forma femenina de ruandès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ru·an·de·sa (4)
* Anagrames: adunar-se, adunares, dansareu, dansàreu

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /rwanˈde.sa/, meridional \rwaŋˈde.sa\
       Americà: alt /rwanˈde.s(a)/, baix \rwaŋˈde.sa\, austral /rwanˈde.sa/
   * Rimes: -esa

### Adjectiu

ruandesa f. ‎(plural ruandesas)
* forma femenina de ruandés

### Nom

ruandesa f. ‎(plural ruandesas)
* forma femenina de ruandés

### Miscel·lània

* Síl·labes: ruan·de·sa (3)
# samoans
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.muˈans/ balear /sə.moˈans/, /sə.muˈans/ Occidental: /sa.moˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

samoans m. pl.
* Forma plural de samoà.

### Nom

samoans m. pl.
* Forma plural de samoà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·mo·ans (3)
* Anagrama: assonam
# samoana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.muˈa.nə/ balear /sə.moˈa.nə/, /sə.muˈa.nə/ Occidental: /sa.moˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

samoana f. ‎(plural samoanes)
* Forma femenina de samoà.

### Nom

samoana f. ‎(plural samoanes)
* Forma femenina de samoà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·mo·a·na (4)
* Anagrama: amanosa
# samoanes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.muˈa.nəs/ balear /sə.moˈa.nəs/, /sə.muˈa.nəs/ Occidental: /sa.moˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

samoanes f. pl.
* Forma plural de samoana.

### Nom

samoanes f. pl.
* Forma plural de samoana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·mo·a·nes (4)
* Anagrames: amanoses, assaonem
# desnaturis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nəˈtu.ɾis/, occidental /dez.naˈtu.ɾis/
   * Rimes: -uɾis

### Verb

desnaturis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·ris (4)
* Anagrama: traduïssen
# desnature
## Català
### Verb

desnature
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desnaturar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desnaturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desnaturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·re (4)
* Anagrames: enturades, esternuda, esternudà
# desnaturessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.sis/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desnaturessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·res·sis (5)
* Anagrama: esternudassis
# desnaturam
## Català
### Verb

desnaturam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·ram (4)
* Anagrama: menstruada
# desnaturesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.səs/, occidental /dez.na.tuˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desnaturesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·res·ses (5)
* Anagrama: esternudasses
# desnaturéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.səm/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desnaturéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rés·sem (5)
* Anagrama: esternudàssem
# desnaturo
## Català
### Verb

desnaturo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·ro (4)
* Heterograma de 9 lletres (adenorstu)
* Anagrama: destronau
# desnaturés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾes/, occidental /dez.na.tuˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

desnaturés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rés (4)
* Anagrama: esternudàs
# desnaturéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.siw/, occidental /dez.na.tuˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desnaturéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rés·siu (5)
* Anagrama: esternudàssiu
# desnaturessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.sən/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desnaturessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·res·sen (5)
* Anagrama: esternudassen
# desnaturessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.sin/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desnaturessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·res·sin (5)
* Anagrama: esternudassin
# desnaturésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.səw/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desnaturésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rés·seu (5)
* Anagrama: esternudàsseu
# desnaturéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.tuˈɾe.sim/, occidental /dez.na.tuˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desnaturéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rés·sim (5)
* Anagrama: esternudàssim
# desnaturem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nə.tuˈɾɛm/ balear /dəz.nə.tuˈɾəm/, /dəz.nə.tuˈɾɛm/ Occidental: /dez.na.tuˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desnaturem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desnaturar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desnaturar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desnaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·tu·rem (4)
* Anagrames: esternudam, remuntades