OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# guillàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎa.βəm/, balear /ɡiˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈʎa.βem/ valencià /ɡiˈʎa.vem/, /ɡiˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

guillàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llà·vem (3)
# guillesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʎe.səs/, occidental /ɡiˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

guillesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guillessis, guillassis, guillasses, guillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lles·ses (3)
# guillaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎa.βən/, balear /ɡiˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈʎa.βen/ valencià /ɡiˈʎa.ven/, /ɡiˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

guillaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ven (3)
# guillen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.ʎən/, occidental /ˈɡi.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

guillen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de guillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb guillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb guillar.

#### Variants

* [2] guillin
* [3] guillin

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llen (2)
# guillares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʎa.ɾəs/, occidental /ɡiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

guillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de guillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* [2] guillessis, guillesses, guillassis, guillasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·res (3)
# guillasses
## Català
### Verb

guillasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guillessis, guillesses, guillassis, guillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llas·ses (3)
# guillaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾi.əs/, occidental /ɡi.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

guillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ri·es (4)
# guillaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ɡi.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

guillaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·rí·eu (4)
# guillassen
## Català
### Verb

guillassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guillessin, guillessen, guillassin, guillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llas·sen (3)
# guillaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎa.βəs/, balear /ɡiˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈʎa.βes/ valencià /ɡiˈʎa.ves/, /ɡiˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

guillaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ves (3)
# guilléssim
## Català

   * Pronúncia: /ɡiˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

guilléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guilléssem, guillàssim, guillàssem, guillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llés·sim (3)
# guillaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾan/, occidental /ɡi.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

guillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ran (3)
# guille
## Català
### Verb

guille
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de guillar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb guillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb guillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb guillar.

#### Variants

* [1] guillo, guilli, guill
* [2] guilli
* [3] guilli
* [4] guilli

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lle (2)
# guillaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾi.ə/, occidental /ɡi.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

guillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de guillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ri·a (4)
# guillarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾi.ən/, occidental /ɡi.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

guillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ri·en (4)
# guillaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʎa.ɾən/, occidental /ɡiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

guillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de guillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* [2] guillessin, guillessen, guillassin, guillassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ren (3)
# guilléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʎe.səm/, occidental /ɡiˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

guilléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guilléssim, guillàssim, guillàssem, guillàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llés·sem (3)
# guillaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.ʎəˈɾe/, occidental /ɡi.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

guillaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·ré (3)
# guillàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʎa.ɾəw/, occidental /ɡiˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

guillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de guillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* [2] guilléssiu, guillésseu, guillàssiu, guillàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llà·reu (3)
# guillàsseu
## Català
### Verb

guillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guilléssiu, guillésseu, guillàssiu, guillàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llàs·seu (3)
# guilleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎɛw/ balear /ɡiˈʎəw/, /ɡiˈʎɛw/ Occidental: /ɡiˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

guilleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de guillar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb guillar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb guillar.

#### Variants

* [1] guillau
* [3] guillau

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lleu (2)
# guillarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡi.ʎəˈɾɛm/ balear /ɡi.ʎəˈɾəm/, /ɡi.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /ɡi.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

guillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla·rem (3)
# guillant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎan/ balear /ɡiˈʎant/, /ɡiˈʎan/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈʎan/ valencià /ɡiˈʎant/, /ɡiˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

guillant
* Gerundi del verb guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llant (2)
# guill
## Català
### Verb

guill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de guillar.

#### Variants

* guillo, guille, guilli

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# guillessis
## Català

   * Pronúncia: /ɡiˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

guillessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* guillesses, guillassis, guillasses, guillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lles·sis (3)
# guillàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡiˈʎa.βəw/, balear /ɡiˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈʎa.βew/ valencià /ɡiˈʎa.vew/, /ɡiˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

guillàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llà·veu (3)
# guillam
## Català
### Verb

guillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de guillar.

#### Variants

* guillem

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llam (2)
# guilles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.ʎəs/, occidental /ˈɡi.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Nom

guilles f. pl.
* Forma plural de guilla.

### Verb

guilles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de guillar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb guillar.

#### Variants

* [2] guillis

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lles (2)
* Anagrames: güellis, lleguis, lligues, lligués
# guilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.ʎə/, occidental /ˈɡi.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: Del fràncic *wisulā ‎(«mostela») o *wisila, segle XIII, en alemany Wiesel, relacionat amb Guisla la muller suposadament astuta de Guifré II de Cerdanya.

### Nom

guilla f. ‎(plural guilles)
* guineu
* (peixos) gallerbo
* (peixos) quimera
* (peixos, Palamós) ase mossegaire

#### Derivats

* guillot

### Verb

guilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de guillar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb guillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·lla (2)
* Anagrames: llagui, llaguí, lligau

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat
# guillem
## Català

   * Pronúncia: (nom) /ɡiˈʎem/
   * Rimes: -em
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /ɡiˈʎɛm/ balear /ɡiˈʎəm/, /ɡiˈʎɛm/ Occidental: /ɡiˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Nom

guillem m. ‎(plural guillems)
* verat
* bis

### Verb

guillem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de guillar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb guillar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb guillar.

#### Variants

* [1] guillam

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·llem (2)
* Anagrames: lliguem, llumegi, llumegí, llumeig

### Vegeu també

* guillem. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# esguillàssiu
## Català
### Verb

esguillàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssiu, esguillésseu, esguillàsseu, esguillàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llàs·siu (4)
# esguillat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎat/, occidental /ez.ɣiˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

esguillat
* Participi masculí singular del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llat (3)
# esguillaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾan/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esguillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ran (4)
# esguillaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾe/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esguillaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ré (4)
# esguillàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ɾəw/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esguillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esguillar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguilléssiu, esguillésseu, esguillàssiu, esguillàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llà·reu (4)
# esguillàsseu
## Català
### Verb

esguillàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssiu, esguillésseu, esguillàssiu, esguillàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llàs·seu (4)
# esguilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡi.ʎə/, occidental /ezˈɣi.ʎa/
   * Rimes: -iʎa

### Verb

esguilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla (3)
# esguillada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ðə/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esguillada
* Participi femení singular del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·da (4)
# esguillares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ɾəs/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esguillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esguillar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguillessis, esguillesses, esguillassis, esguillasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·res (4)
# esguillí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎi/, occidental /ez.ɣiˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

esguillí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llí (3)
# esguill
## Català
### Verb

esguill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esguillar-se.

#### Variants

* esguillo, esguille, esguilli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·guill (2)
# esguillaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾi.əm/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esguillaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·rí·em (5)
# esguillassen
## Català
### Verb

esguillassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessin, esguillessen, esguillassin, esguillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llas·sen (4)
# esguillasses
## Català
### Verb

esguillasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessis, esguillesses, esguillassis, esguillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llas·ses (4)
# esguillaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎa.βən/, balear /əz.ɣiˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa.βen/ valencià /ez.ɣiˈʎa.ven/, /ez.ɣiˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esguillaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ven (4)
# esguillàs
## Català
### Verb

esguillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillés, esguillara
* [2] esguillés, esguillara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llàs (3)
# esguille
## Català
### Verb

esguille
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillo, esguilli, esguill
* [2] esguilli
* [3] esguilli
* [4] esguilli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lle (3)
# esguillàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ɾəm/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esguillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esguillar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguilléssim, esguilléssem, esguillàssim, esguillàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llà·rem (4)
# esguillats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎats/, occidental /ez.ɣiˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esguillats
* Participi masculí plural del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llats (3)
# esguillo
## Català

   * Pronúncia: central /əzˈɡi.ʎu/, occidental /ezˈɣi.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

esguillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esguillar-se.

#### Variants

* esguille, esguilli, esguill

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llo (3)
# esguillésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.səw/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esguillésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilléssiu, esguillàssiu, esguillàsseu, esguillàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llés·seu (4)
# esguillava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎa.βə/, balear /əz.ɣiˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa.βa/ valencià /ez.ɣiˈʎa.va/, /ez.ɣiˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esguillava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·va (4)
# esguillau
## Català
### Verb

esguillau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguilleu
* [2] esguilleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llau (3)
# esguillarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esguillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ri·en (5)
# esguillareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡi.ʎəˈɾɛw/ balear /əz.ɣi.ʎəˈɾəw/, /əz.ɣi.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣi.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esguillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·reu (4)
# esguillam
## Català
### Verb

esguillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esguillar-se.

#### Variants

* esguillem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llam (3)
# esguillades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa.ðəs/, occidental /ez.ɣiˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esguillades
* Participi femení plural del verb esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·des (4)
# esguillen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡi.ʎən/, occidental /ezˈɣi.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

esguillen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [2] esguillin
* [3] esguillin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llen (3)
# esguillaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾas/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esguillaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ràs (4)
# esguilli
## Català

   * Pronúncia: central /əzˈɡi.ʎi/, occidental /ezˈɣi.ʎi/
   * Rimes: -iʎi

### Verb

esguilli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillo, esguille, esguill
* [2] esguille
* [3] esguille
* [4] esguille

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lli (3)
# esguillar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎar.sə/ balear /əz.ɣiˈʎaɾ.sə/, /əz.ɣi.ʎərˈsə/ Occidental: /ez.ɣiˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Variant de esquitllar-se.

### Verb

esguillar-se pron.
* (septentrional, eivissenc) Fugir d’amagat.
* (valencià) relliscar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'esguillo, s'esguilla, ens esguillem

#### Sinònims

* [1] esquitllar-se, guillar
* [2] esquitllar-se, esvarar-se, llenegar

#### Relacionats

* guillar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llar·se (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# esguilleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎɛw/ balear /əz.ɣiˈʎəw/, /əz.ɣiˈʎɛw/ Occidental: /ez.ɣiˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esguilleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esguillar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillau
* [3] esguillau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lleu (3)
# esguillà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎa/, occidental /ez.ɣiˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

esguillà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llà (3)
# esguillaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡiˈʎa.βəs/, balear /əz.ɣiˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣiˈʎa.βes/ valencià /ez.ɣiˈʎa.ves/, /ez.ɣiˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esguillaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ves (4)
# esguillés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎes/, occidental /ez.ɣiˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

esguillés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillàs, esguillara
* [2] esguillàs, esguillara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llés (3)
# esguillaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡi.ʎəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣi.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esguillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esguillar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esguillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ri·a (5)
# esguillesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.səs/, occidental /ez.ɣiˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esguillesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessis, esguillassis, esguillasses, esguillares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lles·ses (4)
# esguillara
## Català
### Verb

esguillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* [1] esguillés, esguillàs
* [2] esguillés, esguillàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lla·ra (4)
# esguillis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡi.ʎis/, occidental /ezˈɣi.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

esguillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguilles

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·llis (3)
# esguillessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡiˈʎe.sin/, occidental /ez.ɣiˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esguillessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esguillar-se.

#### Variants

* esguillessen, esguillassin, esguillassen, esguillaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gui·lles·sin (4)