OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abornats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈnats/ balear /ə.boɾˈnats/, /ə.burˈnats/ Occidental: /a.boɾˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

abornats
* Participi masculí plural del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nats (3)
* Anagrames: abròtans, Bonastra, obstaran
# botaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.təˈɾan/ balear /bo.təˈɾan/, /bu.təˈɾan/ Occidental: /bo.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

botaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de botar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ta·ran (3)
* Anagrames: abornat, abròtan
# abròtan
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾɔ.tən/, occidental /aˈbɾɔ.tan/
   * Etimologia: Del llatí medieval abrotanum, de abrotonum. Doblet del patrimonial broida.

### Nom

abròtan m. ‎(plural abròtans)
* broida

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·brò·tan (3)
* Anagrames: abornat, botaran

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# abornat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈnat/ balear /ə.boɾˈnat/, /ə.burˈnat/ Occidental: /a.boɾˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

abornat
* Participi masculí singular del verb abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·nat (3)
* Anagrames: abròtan, botaran
# sobrara
## Català
### Verb

sobrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sobrar.

#### Variants

* [1] sobressi, sobressa, sobreguessa, sobrés, sobràs
* [2] sobregués, sobrés, sobràs

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bra·ra (3)
* Anagrames: boraràs, obraràs, orbaràs, robaràs
# sobrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.βɾəˈɾa/ balear /so.bɾəˈɾa/, /su.bɾəˈɾa/ Occidental: /so.bɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sobrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de sobrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bra·rà (3)
* Anagrames: boraràs, obraràs, orbaràs, robaràs
# robaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ɾu.βəˈɾəs/, occidental /ro.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

robaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de robar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ba·ràs (3)
* Anagrames: boraràs, obraràs, orbaràs, sobrara, sobrarà
# orbaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bəˈɾas/ balear /oɾ.bəˈɾas/, /ur.bəˈɾas/ Occidental: /oɾ.baˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

orbaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orbar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ba·ràs (3)
* Anagrames: boraràs, obraràs, robaràs, sobrara, sobrarà
# boraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.ɾəˈɾas/ balear /bo.ɾəˈɾas/, /bu.ɾəˈɾas/ Occidental: /bo.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

boraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de borar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ra·ràs (3)
* Anagrames: obraràs, orbaràs, robaràs, sobrara, sobrarà
# obraràs
## Català
### Verb

obraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·ràs (3)
* Anagrames: boraràs, orbaràs, robaràs, sobrara, sobrarà
# brossara
## Català
### Verb

brossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb brossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb brossar.

#### Variants

* [1] brossés, brossàs
* [2] brossés, brossàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: bros·sa·ra (3)
* Anagrames: borrassa, sobraràs
# brossarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bɾu.səˈɾa/ balear /bɾo.səˈɾa/, /bɾu.səˈɾa/ Occidental: /bɾo.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

brossarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de brossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bros·sa·rà (3)
* Anagrames: borrassa, sobraràs
# borrassa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈra.sə/ balear /boˈra.sə/, /buˈra.sə/ Occidental: /boˈra.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: De borra i el sufix -assa, segle XIV.

### Nom

borrassa f. ‎(plural borrasses)
* Tela de gran mida que cobreix tot el perímetre d'una olivera, utilitzada per aplegar totes les olives que cauen de l'arbre per l'acció de l'home o pel sacsejat d'una màquina. Actualment són de teixit sintètic en forma de malla molt espesa i predominen les de color verd.

#### Sinònims

* xarpellera

#### Traduccions

* Castellà: arpillera $^{(es)}$
* Llatí: coactilia $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bor·ras·sa (3)
* Anagrames: brossara, brossarà, sobraràs

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# sobraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.βɾəˈɾas/ balear /so.bɾəˈɾas/, /su.bɾəˈɾas/ Occidental: /so.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

sobraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de sobrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·bra·ràs (3)
* Anagrames: borrassa, brossara, brossarà
# rabosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβo.zə/, occidental /raˈbo.za/
   * Rimes: -oza
   * Etimologia: Probablement de l'aragonès rabosa ‎(literalment «la de la cua grossa»), del llatí *rapa i el sufix -osa, de rāpum ‎(«nap rodó»), metonímia de la forma de la cua evitant un nom tabú pels pagesos amb aviram, segle XIV. Doblet de rabassa.

### Nom

rabosa f. ‎(plural raboses)
* (mamífers, occidental, mallorquí) guineu
* (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cobitis taenia)
* (peixos) bavosa
* (peixos) banyut
* (peixos) bavosa de llongada
* (peixos) bavosa d'alga
* (peixos) guineu
* (peixos) ase
* (peixos) ase mossegaire
* (peixos) gallerbo

#### Sinònims

* (Animal mamífer) guineu, guilla, guinarda

#### Hiperònims

* peixos > cobítids (Cobitis taenia)

#### Derivats

* rabosot

#### Traduccions

* Castellà: lobo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·bo·sa (3)
* Anagrames: abraso, Basora

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* rabosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ La guineu, Atles Lingüístic del Domini Català

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \raˈβo.sa\
       Americà: alt /raˈbo.s(a)/, baix \raˈβo.sa\
   * Rimes: -osa

### Nom

rabosa f. ‎(plural rabosas)
* (peixos) bavosa
* (peixos) gallerbo
* (peixos) ase mossegaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·bo·sa (3)

### Vegeu també

* rabosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# abraso
## Català
### Verb

abraso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrasar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abrasar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·so (3)
* Anagrames: Basora, rabosa

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈβɾa.so\
       Americà: alt /aˈbɾa.s(o)/, baix \aˈβɾa.so\
   * Rimes: -aso

### Verb

abraso
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abrasar
# torbellino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \toɾ.βeˈʎi.no\, meridional \toɾ.βeˈʝi.no\
       Americà: alt \t(o)ɾ.βeˈʝi.no\, baix \toɾ.βeˈʝi.no\, austral \toɾ.βeˈʒi.no\
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: Del llatí turbo.

### Nom

torbellino m. ‎(plural torbellinos)
* terbolí

#### Sinònims

* remolino

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·be·lli·no (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre torbellino
# torbellinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \toɾ.βeˈʎi.nos\, meridional \toɾ.βeˈʝi.noh\
       Americà: alt \toɾ.βeˈʝi.n(o)s\, baix \toɾ.βeˈʝi.noh\, austral \toɾ.βeˈʒi.nos\
   * Rimes: -inos

### Nom

torbellinos m. pl.
* forma plural de torbellino

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·be·lli·nos (4)
# huracà
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.ɾəˈka/, occidental /u.ɾaˈka/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del castellà huracán, segle XIX, del taïno *hurakā.

### Nom

huracà m. ‎(plural huracans)
* Cicló tropical a la mar del Carib o al mar de les Antilles.
* Vent de força 12 segons l'escala de Beaufort.

#### Sinònims

* cicló, tifó, tromba, tornado

#### Traduccions

* Afrikaans: orkaan $^{(af)}$
* Albanès: uragan $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Hurrikan $^{(de)}$ m.
* Anglès: hurricane $^{(en)}$
* Búlgar: урага́н $^{(bg)}$ m. ‎(uragan)
* Castellà: huracán $^{(es)}$ m.
* Coreà: 허리케인 $^{(ko)}$ ‎(heorikein)
* Cors: uraganu $^{(co)}$
* Danès: orkan $^{(da)}$ c.
* Eslovac: orkán $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: hurikan $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: uragano $^{(eo)}$
* Estonià: orkaan $^{(et)}$
* Feroès: ódn $^{(fo)}$ f.
* Finès: hurrikaani $^{(fi)}$
* Francès: ouragan $^{(fr)}$ m.
* Friülà: rogan $^{(fur)}$
* Gallec: furacán $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: gyrwynt $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ქარიშხალი $^{(ka)}$ ‎(karíxkhali)
* Grec: ανεμοστρόβιλος $^{(el)}$ m. ‎(anemostróvilos), κυκλώνας $^{(el)}$ m. ‎(kiklonas)
* Grec antic: τυφώς $^{(grc)}$ m. ‎(typhṓs), τυφῶν $^{(grc)}$ m. ‎(typhôn), πρηστήρ $^{(grc)}$ m. ‎(prēstḗr)
* Groenlandès: anoraarsuaq $^{(kl)}$
* Hindi: तूफ़ान $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: hurrikán $^{(hu)}$
* Indonesi: topan $^{(id)}$
* Irlandès: hairicín $^{(ga)}$ m., spéirling $^{(ga)}$ f.
* Islandès: fellibylur $^{(is)}$
* Italià: uragano $^{(it)}$ m.
* Japonès: 暴風 $^{(ja)}$
* Javanès: hurikan $^{(jv)}$
* Letó: orkans $^{(lv)}$ m.
* Lituà: uraganas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: huracanum $^{(la)}$ n.
* Macedoni: оркан $^{(mk)}$ m.
* Mongol: далайн шуурга $^{(mn)}$
* Neerlandès: orkaan $^{(nl)}$ f.
* Noruec: orkan $^{(no)}$ m.
* Occità: auristre $^{(oc)}$ m.
* Panjabi: ਤੂਫ਼ਾਨ $^{(pa)}$ m.
* Polonès: huragan $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: furacão $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: hurican $^{(rm)}$ m.
* Romanès: uragan $^{(ro)}$ n.
* Rus: урага́н $^{(ru)}$ m. ‎(uragan)
* Serbocroat: оркан $^{(sh)}$, orkan $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: uraganu $^{(scn)}$ m.
* Suahili: kimbunga $^{(sw)}$
* Suec: orkan $^{(sv)}$
* Tagal: bagyo $^{(tl)}$
* Tai: เฮอริเคน $^{(th)}$
* Txec: hurikán $^{(cs)}$ m., uragán $^{(cs)}$ m.
* Vènet: uragan $^{(vec)}$ m.
* Vietnamita: bão $^{(vi)}$
* Volapük: letep $^{(vo)}$
* Xinès: 颶風 $^{(zh)}$ ‎(飓风, jùfēng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ra·cà (3)
* Anagrames: ahucar, hucara, hucarà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cicló
## Català

   * Pronúncia: /siˈkɫo/
   * Rimes: -o
   * Homòfon: sicló
   * Etimologia: De l'anglès cyclone, segle XIX.

### Nom

cicló m. ‎(plural ciclons)
* Tempesta molt forta que adopta la forma d'un espiral. El seu centre és l'ull de cicló

#### Traduccions

* Alemany: Zyklon $^{(de)}$
* Anglès: cyclone $^{(en)}$
* Castellà: ciclón $^{(es)}$
* Francès: cyclone $^{(fr)}$

#### Sinònims

* tempestat, tornado, tifó, tromba, huracà

#### Derivats

* anticicló

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·cló (2)
* Anagrames: clico, còlic

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# Dinamarca
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.nəˈmar.kə/, occidental /di.naˈmaɾ.ka/
   * Rimes: -aɾka
   * Etimologia: Del castellà Dinamarca, del llatí medieval Danimarca per metàtesi, de l’alemany Dänemark, del danès Danmark ‎(literalment «marca de terra plana»), segle XVI.

### Nom propi

Dinamarca f.
* Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.
* La lletra D en lectura lletrejada.

#### Gentilicis

* danès

#### Traduccions

* Alemany: Dänemark $^{(de)}$
* Anglès: Denmark $^{(en)}$
* Asturià: Dinamarca $^{(ast)}$
* Basc: Danimarka $^{(eu)}$
* Castellà: Dinamarca $^{(es)}$ f.
* Danès: Danmark $^{(da)}$
* Francès: Danemark $^{(fr)}$
* Gallec: Dinamarca $^{(gl)}$
* Italià: Danimarca $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana
* Occità: Danemarc $^{(oc)}$
* Portuguès: Dinamarca $^{(pt)}$
* Romanès: Danemarca $^{(ro)}$
* Vietnamita: Đan Mạch $^{(vi)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Di·na·mar·ca (4)
* Anagrames: cadmiaran, cardamina, carminada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, Optimot, ésAdir
# illes Fèroe
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌi.ʎəsˈfɛ.ɾo.e/, occidental /ˌi.ʎesˈfɛ.ɾo.e/

### Nom propi

illes Fèroe f.
* Arxipèlag de l’Atlàntic Nord situat entre Islàndia, Escòcia i Noruega, depenent de Dinamarca.

#### Derivats

* feroès

#### Traduccions

* Anglès: Faroe Islands $^{(en)}$
* Asturià: Islles Feroe $^{(ast)}$, Feroe $^{(ast)}$
* Francès: îles Féroé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, Optimot, ésAdir
# feroès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.ɾuˈɛs/ balear /fə.ɾoˈəs/, /fə.ɾuˈɛs/ Occidental: /fe.ɾoˈes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

feroès m. ‎(femení feroesa, plural masculí feroesos, plural femení feroeses)
* Relatiu a les illes Fèroe o als seus habitants.

#### Variants

* feroés (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: Faroese $^{(en)}$
* Asturià: feroés $^{(ast)}$
* Danès: færøsk $^{(da)}$
* Feroès: føroyskt $^{(fo)}$
* Francès: féroïen $^{(fr)}$, féringien $^{(fr)}$
* Islandès: færeyskur $^{(is)}$

### Nom

feroès m. ‎(plural feroesos, femení feroesa)
* Habitant de les illes Fèroe.
* (només singular) Llengua germànica parlada a les illes Fèroe.

#### Traduccions

* Anglès: Faroese $^{(en)}$
* Asturià: feroés $^{(ast)}$
* Danès: færing $^{(da)}$
* Feroès: føroyingur $^{(fo)}$
* Francès: Féroïen $^{(fr)}$ m., Féroïenne $^{(fr)}$ f.
* Islandès: færeyingur $^{(is)}$
* Anglès: Faroese $^{(en)}$
* Asturià: feroés $^{(ast)}$
* Danès: færøsk $^{(da)}$
* Feroès: føroyskt $^{(fo)}$
* Francès: féroïen $^{(fr)}$ m.
* Islandès: færeyska $^{(is)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·ro·ès (3)

### Vegeu també

* Wiktionary, edició en feroès
* Entrades en feroès al Viccionari en català
* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# Groenlàndia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾu.ənˈɫan.di.ə/ balear /ɡɾo.ənˈɫan.di.ə/, /ɡɾu.ənˈɫan.di.ə/ Occidental: /ɡɾo.enˈɫan.di.a/
   * Rimes: -andia
   * Etimologia: Del francès Groenland, del nòrdic antic Grœnland, de grœnn ‎(«verd») i land ‎(«terra»).

### Nom propi

Groenlàndia f.
* Illa de la regió polar àrtica en el continent americà i país constituent de Dinamarca.

#### Variants

* Grenlàndia

#### Derivats

* groenlandès

#### Traduccions

* Anglès: Greenland $^{(en)}$
* Asturià: Groenlandia $^{(ast)}$ f.
* Castellà: Groenlandia $^{(es)}$ f.
* Danès: Grønland $^{(da)}$
* Francès: Groenland $^{(fr)}$ m.
* Italià: Groenlandia $^{(it)}$ f.
* Occità: Groenlàndia $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Gro·en·làn·di·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC, Optimot, ésAdir
# groenlandès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ balear /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/, /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ Occidental: /ɡɾo.en.ɫanˈdes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

groenlandès m. ‎(femení groenlandesa, plural masculí groenlandesos, plural femení groenlandeses)
* Relatiu o pertanyent a Groenlàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

#### Variants

* groenlandés (valencià)
* grenlandès

#### Traduccions

* Anglès: Greenlandic $^{(en)}$, Greenlandish $^{(en)}$
* Asturià: groenlandés $^{(ast)}$
* Castellà: groenlandés $^{(es)}$
* Danès: grønlandsk $^{(da)}$
* Francès: groenlandais $^{(fr)}$, groënlandais $^{(fr)}$
* Italià: groenlandese $^{(it)}$

### Nom

groenlandès m. ‎(plural groenlandesos, femení groenlandesa)
* Individu natural de Groenlàndia.
* (només singular) Llengua esquimoaleuta parlada a Groenlàndia.

#### Traduccions

* Anglès: Greenlander $^{(en)}$
* Asturià: groenlandés $^{(ast)}$
* Castellà: groenlandés $^{(es)}$
* Danès: grønlænder $^{(da)}$
* Francès: Groenlandais $^{(fr)}$, Groënlandais $^{(fr)}$
* Groenlandès: Kalaallit $^{(kl)}$
* Italià: groenlandese $^{(it)}$
* Anglès: Greenlandic $^{(en)}$, Greenlandish $^{(en)}$, Kalaallisut $^{(en)}$
* Asturià: groenlandés $^{(ast)}$
* Castellà: groenlandés $^{(es)}$
* Danès: grønlandsk $^{(da)}$
* Francès: groenlandais $^{(fr)}$
* Groenlandès: Kalaallisut $^{(kl)}$
* Italià: groenlandese $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gro·en·lan·dès (4)

### Vegeu també

* Wiktionary, edició en groenlandès
* Entrades en groenlandès al Viccionari en català
* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# equinocci
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kiˈnɔk.si/, occidental /e.kiˈnɔk.si/
   * Etimologia: Del llatí aequinoctium, format per æquus ‎(«igual») i nox ‎(«nit»), perquè són els dies de l'any en què el dia i la nit tenen la mateixa durada, segle XVII.

### Nom

equinocci m. ‎(plural equinoccis)
* Cadascun dels dos moments de l'any en què el sol aconsegueix la màxima declinació (distància angular) respecte a l'equador celeste. S'empra per a designar el dia de traspàs de l'estiu a la tardor i el de l'hivern a la primavera.
* (mallorquí, menorquí) calamitat.
    Quines quenòcies hem passat!

#### Traduccions

* Anglès: equinox $^{(en)}$
* Asturià: equinocciu $^{(ast)}$
* Castellà: equinoccio $^{(es)}$
* Francès: équinoxe $^{(fr)}$
* Italià: equinozio $^{(it)}$

#### Variants

* canòcia (mallorquí)
* quenòcia (mallorquí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·noc·ci (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# solstici
## Català

   * Pronúncia: /suɫsˈti.si/
   * Rimes: -isi
   * Etimologia: Del llatí solstǐtium ‎(«sol quiet»), per l'aparença visual de que el sol ha sortit a la mateixa hora que el dia anterior.

### Nom

solstici m. ‎(plural solsticis)
* Terme astronòmic relacionat amb la posició del sol respecte a l'equador celeste i s'utilitza per a designar el dia de traspàs de la primavera a l'estiu i el de la tardor a l'hivern.

#### Traduccions

* Anglès: solstice $^{(en)}$
* Asturià: solsticiu $^{(ast)}$
* Castellà: solsticio $^{(es)}$
* Francès: solstice $^{(fr)}$
* Friülà: solstizi $^{(fur)}$
* Italià: solstizio $^{(it)}$
* Llombard: solstizzi $^{(lmo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sols·ti·ci (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# Xulilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃuˈɫi.ʎə/, occidental /t͡ʃuˈɫi.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De xulla ‎(«costella») i el sufix -illa, possiblement un apel·latiu geogràfic. Documentat Xuliella, Xulela, Xulella al segle XIII.

### Nom propi

Xulilla
* Municipi dels Serrans.

#### Variants

* Xulella

#### Derivats

* xulillà

#### Traduccions

* Castellà: Chulilla $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Xu·li·lla (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: OnCat, GEC
* Noms dels municipis valencians, AVL
# des
## Català

   * Pronúncia: (contracció àtona) /dəs/
   * Pronúncia: (nom, verb dar) /ˈdes/
   * Rimes: -es
   * Pronúncia: (verb desar) balear /ˈdəs/, /ˈdɛs/

### Contracció

des m.
* Forma de la preposició de seguida de l'article salat es.
    «La nostra Església de Mallorca a través des seus membres ha de ser exquisidament acollidora.» (Sebastià Taltavull i Anglada, Batiats, confirmats i enviats, 2019)

#### Relacionats

* del (forma literària, d’ús formal en parlars salats)
* de s' (forma apostrofada)
* d'en (davant nom de persona masculí)

### Nom

des f. pl.
* Forma plural de de.

### Verb

des
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.

#### Sinònims

* donés, das, dara

### Verb

des
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desar.

#### Variants

* deso, dese, desi

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·s (2)
* Anagrama: sed $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Verb

des
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de dar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de dar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdes/, meridional /ˈdeh/
       Americà: alt /ˈdes/, baix /ˈdeh/, austral /ˈdes/
   * Rimes: -es

### Nom

des f. pl.
* forma plural de de

## Francès

   * Pronúncia: /de/

### Article

des m. f. pl.
* uns, unes

## Occità

   * Etimologia: Contracció: de de + es.

### Contracció

des m. f. pl. ‎(singular masculí deth, singular femení dera)
* (aranès) dels, de les

#### Variants

* deths, deras (gascó)

### Nom

des m. pl.
* forma plural de de
# adeséssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈze.sim/, occidental /a.ðeˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

adeséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sés·sim (4)
* Anagrames: amidesses, mediasses
# adeséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈze.siw/, occidental /a.ðeˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

adeséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈza.ɾəm/, occidental /a.ðeˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

adesàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adesar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sà·rem (4)
* Anagrama: amerades
# adesàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈza.ɾəw/, occidental /a.ðeˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

adesàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adesar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈze.səw/, occidental /a.ðeˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

adesésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.zəˈɾi.ə/, occidental /a.ðe.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

adesaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sa·ri·a (5)
* Anagrama: adesiara
# adesàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəˈza.βəw/, balear /ə.ðəˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ðeˈza.βew/ valencià /a.ðeˈza.vew/, /a.ðeˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

adesàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adesar.
# adesaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.zəˈɾi.əs/, occidental /a.ðe.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

adesaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adesar.
# adesés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈzes/, occidental /a.ðeˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

adesés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sés (3)
* Anagrama: deessa
# adeséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈze.səm/, occidental /a.ðeˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

adeséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəˈza.βəs/, balear /ə.ðəˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ðeˈza.βes/ valencià /a.ðeˈza.ves/, /a.ðeˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

adesaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sa·ves (4)
* Anagrames: avesades, desavesa, desavesà
# adesaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.zəˈɾi.əw/, occidental /a.ðe.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

adesaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adesar.
# adesarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.zəˈɾi.ən/, occidental /a.ðe.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

adesarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adesar.