OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# lagartina
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \la.ɣaɾˈti.na\
       Americà: alt /la.ɡaɾˈti.na/, baix \la.ɣaɾˈti.na\
   * Rimes: -ina

### Nom

lagartina f. ‎(plural lagartinas)
* bavosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·gar·ti·na (4)

### Vegeu també

* lagartina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# lagarto real
## Castellà
### Nom

lagarto real m. ‎(plural lagartos reales)
* lluert

### Vegeu també

* lagarto real. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# lagartos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \laˈɣaɾ.tos\, meridional \laˈɣaɾ.toh\
       Americà: alt /laˈɡaɾ.t(o)s/, baix \laˈɣaɾ.toh\, austral \laˈɣaɾ.tos\
   * Rimes: -aɾtos

### Nom

lagartos m. pl.
* forma plural de lagarto
# llencessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎənˈse.sis/, occidental /ʎenˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

llencessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenceu
## Català
### Verb

llenceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llençar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llençar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llençar.
# llencés
## Català
### Verb

llencés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llencéssem
## Català
### Verb

llencéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llencis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎɛn.sis/ balear /ˈʎən.sis/, /ˈʎɛn.sis/ Occidental: /ˈʎen.sis/
   * Rimes: -ɛnsis

### Verb

llencis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb llençar.
# llencésseu
## Català
### Verb

llencésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llencéssim
## Català
### Verb

llencéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llencessin
## Català
### Verb

llencessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenci
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎɛn.si/ balear /ˈʎən.si/, /ˈʎɛn.si/ Occidental: /ˈʎen.si/
   * Rimes: -ɛnsi

### Verb

llenci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llençar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llençar.
# llencin
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎɛn.sin/
   * Rimes: -ɛnsin

### Verb

llencin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb llençar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb llençar.
# llatina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈti.nə/, occidental /ʎaˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

llatina f. ‎(plural llatines)
* Forma femenina de llatí.

### Nom

llatina f. ‎(plural llatines)
* Forma femenina de llatí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·ti·na (3)
* Anagrames: aïllant, antillà, atallin, llàntia, natilla
# llatinisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎə.tiˈniz.mə/, occidental /ʎa.tiˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De llatí i el sufix -isme.

### Nom

llatinisme m. ‎(plural llatinismes)
* Paraula o expressió llatina utilitzada en una altra llengua.

#### Relacionats

* cultisme

#### Traduccions

* Anglès: Latinism $^{(en)}$
* Castellà: latinismo $^{(es)}$ m.
* Francès: latinisme $^{(fr)}$ m.
* Italià: latinismo $^{(it)}$ m.
* Portuguès: latinismo $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·ti·nis·me (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llatinització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎə.ti.nid.zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /ʎa.ti.ni.d͡za.siˈo/, valencià /ʎa.ti.ni.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De llatinitzar i el sufix -ció.

### Nom

llatinització f. ‎(plural llatinitzacions)
* Acció i efecte de llatinitzar.

#### Traduccions

* Alemany: Latinisierung $^{(de)}$
* Anglès: Latinization $^{(en)}$
* Castellà: latinización $^{(es)}$
* Francès: latinisation $^{(fr)}$
* Italià: latinizzazione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·ti·nit·za·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llastéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈte.siw/, occidental /ʎasˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

llastéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llas·tés·siu (3)
* Anagrames: llistàsseu, lluitasses
# llastí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈti/, occidental /ʎasˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

llastí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llas·tí (2)
* Anagrames: allist, llista, llistà, llitàs, sallit, tallis
# llatines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈti.nəs/, occidental /ʎaˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Adjectiu

llatines f. pl.
* Forma plural de llatina.

### Nom

llatines f. pl.
* Forma plural de llatina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·ti·nes (3)
* Anagrames: allisten, estallin, instal·le, llànties, natilles, niellats, tenallis
# llatinitz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ʎə.tiˈnis/, alguerès /ʎa.tiˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

llatinitz
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llatinitzar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] llatinitzo, llatinitze, llatinitz o llatinitzi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llatinitzar.
    [Que jo] llatinitz, forma antiga per [que jo] llatinitzi o llatinitze.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llatinitzar.
    [Que ell/ella/vostè] llatinitz, forma antiga per [que ell/ella/vostè] llatinitzi o llatinitze.
# llatinitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎə.tiˈni.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /ʎa.tiˈni.d͡za/, valencià /ʎa.tiˈni.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

llatinitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llatinitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llatinitzar.
# libelistelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

libelistelor
* genitiu i datiu definit plural de libelistă
# libelistului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

libelistului
* genitiu i datiu definit singular de libelist
# libel
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβɛɫ/
   * Rimes: -ɛl
   * Etimologia: Del llatí libellus, segle XIII.

### Nom

libel m. ‎(plural libels)
* La certificació que presentaven els libel·làtics.
* Petició, pediment, memorial.

#### Compostos i expressions

* Libel de repudi: L'escriptura de divorci que dirimia el matrimoni dels jueus, i que la llei de gràcia no admetia; escriptura amb què el marit repudiava a la seva muller.
* Libel difamatori o infamatori: escrit contra algú, injuriós.

#### Variants

* (arcaismes) libello, libel·lo

#### Derivats

* libel·làtic, libel·lista.

#### Traduccions

* Castellà: libelo $^{(es)}$
* Llatí: libellus $^{(la)}$
* Castellà: libelo $^{(es)}$
* Llatí: supplex $^{(la)}$ libellus

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bel (2)
* Anagrama: Bellí

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# libelist
## Romanès

   * Etimologia: Del francès libelliste.

### Nom

libelist m. ‎(plural libeliști, femení libelistă)
* libel·lista

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | libelist | libelistul | (niște) | libeliști | libeliștii |
| Genitiu-datiu | (unui) | libelist | libelistului | (unor) | libeliști | libeliștilor |
| Vocatiu | | - | - | | - | - |
# libeliste
## Romanès
### Nom

libeliste
* forma plural de libelistă
* genitiu i datiu indefinit singular de libelistă
# libelisto
## Romanès
### Nom

libelisto
* vocatiu singular de libelistă
# libelista
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

libelista
* nominatiu i acusatiu definit singular de libelistă
# libelistei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

libelistei
* genitiu i datiu definit singular de libelistă
# libelistul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

libelistul
* nominatiu i acusatiu definit singular de libelist
# libelistele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

libelistele
* nominatiu i acusatiu definit plural de libelistă
# libaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.βəˈɾi.əw/, occidental /ɫi.baˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

libaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·rí·eu (4)
* Anagrama: baliríeu
# libaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.βəˈɾe/, occidental /ɫi.baˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

libaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·ré (3)
* Heterograma de 6 lletres (abeilr)
* Anagrames: albire, baliré, bleirà, reblia
# libaríveu
## Català
### Verb

libaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de libar.
# libarives
## Català
### Verb

libarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de libar.
# libarono
## Italià
### Verb

libarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de libare
# libarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.βəˈɾa/, occidental /ɫi.baˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

libarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·rà (3)
* Anagrames: abalir, ablair, albira, albirà, balirà
# libaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.βəˈɾas/, occidental /ɫi.baˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

libaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·ràs (3)
* Anagrames: albiràs, baliràs, balisar
# libariven
## Català
### Verb

libariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de libar.
# libaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.βəˈɾi.əm/, occidental /ɫi.baˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

libaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·ba·rí·em (4)
* Anagrama: baliríem
# llimí
## Català

   * Pronúncia: /ʎiˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

llimí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de llimar.
# lliméssim
## Català

   * Pronúncia: /ʎiˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

lliméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·més·sim (3)
* Anagrama: mil·lèsims
# llinatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎiˈna.d͡ʒə/, occidental /ʎiˈna.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del català antic llinyatge per dissimilació de palatals, de llinya ‎(«línia»), segle XIII. Cognat de l’occità linhatge i del francès lignage.

### Nom

llinatge m. ‎(plural llinatges)
* Filiació lineal d’una estirp.
* cognom

#### Sinònims

* descendència, cognom

#### Descendents

* Castellà: linaje

#### Traduccions

* Anglès: lineage $^{(en)}$
* Castellà: linaje $^{(es)}$
* Francès: lignage $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·nat·ge (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# lliméssiu
## Català

   * Pronúncia: /ʎiˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

lliméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llimar.
# llinat
## Català

   * Pronúncia: /ʎiˈnat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De llena ‎(«llosa») i el sufix -at per assimilació, d’origen preromà

### Nom

llinat m. ‎(plural llinats)
* (ribagorçà) teulada

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·nat (2)
* Anagrama: tallin

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# llimésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎiˈme.səw/, occidental /ʎiˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

llimésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llimar.
# llinats
## Català

   * Pronúncia: /ʎiˈnats/
   * Rimes: -ats

### Nom

llinats m. pl.
* Forma plural de llinat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·nats (2)
* Anagrames: llastin, llatins, sallint
# llindar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎinˈda/ Occidental: nord-occidental /ʎinˈda/ valencià /ʎinˈdaɾ/, /ʎinˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De *llimdar, de llimidar, segle XIV, de l’adjectiu llatí limitaris que en llatí vulgar s’adaptà als significats de limen ‎(«porta d’entrada») i liminaris ‎(«liminar»), creant confusió entre la peça de baix i de dalt de la porta.

### Nom

llindar m. ‎(plural llindars)
* Peça travessera de baix de la porta.
* (tarragoní, tortosí, valencià septentrional) llinda
* Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
* Límit de percepció d’un estímul.

#### Sinònims

* (baix de la porta) brancal, marxapeu

#### Traduccions

* Alemany: Schwelle $^{(de)}$
* Anglès: threshold $^{(en)}$, doorsill $^{(en)}$
* Castellà: umbral $^{(es)}$
* Francès: seuil $^{(fr)}$
* Italià: soglia $^{(it)}$ f.
* Anglès: threshold $^{(en)}$
* Castellà: umbral $^{(es)}$
* Francès: seuil $^{(fr)}$
* Anglès: threshold $^{(en)}$
* Castellà: umbral $^{(es)}$
* Francès: seuil $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llin·dar (2)
* Anagrama: lladrin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# liderarà
## Català
### Verb

liderarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de liderar.
# lideraríeu
## Català
### Verb

lideraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de liderar.
# liderassen
## Català
### Verb

liderassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb liderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·de·ras·sen (4)
* Anagrama: irlandeses
# liderassis
## Català
### Verb

liderassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb liderar.
# lideraries
## Català
### Verb

lideraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de liderar.
# lideraràs
## Català
### Verb

lideraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de liderar.
# lideraré
## Català
### Verb

lideraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de liderar.
# liderasses
## Català
### Verb

liderasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb liderar.
# liderassin
## Català
### Verb

liderassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb liderar.
# lligaien
## Català
### Verb

lligaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de lligar.
# lligallo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiˈɣa.ʎu/ balear /ʎiˈɣa.ʎo/, /ʎiˈɣa.ʎu/ Occidental: /ʎiˈɣa.ʎo/

### Nom

lligallo m. ‎(plural lligallos)
* (històric) Privilegi atorgat a la comunitat ramadera local que donava dret a recollir i custodiar els caps de ramat esgarriats.
* (Terres de l'Ebre) Carrerada utilitzada regularment pel ramat, sense un origen i una destinació determinades.

#### Notes

* És un topònim freqüent al Montsià i també existeix al Baix Maestrat i al Baix Ebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ga·llo (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# lligaia
## Català
### Verb

lligaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de lligar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de lligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ga·ia (3)
* Anagrames: algalii, algalií, algaliï
# lligall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiˈɣaʎ/ balear /ʎiˈɣaʎ/, /ʎiˈɣaj/ Occidental: /ʎiˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De lligar i el sufix -all, segle XV.

### Nom

lligall m. ‎(plural lligalls)
* Conjunt de coses lligades juntes.
* Conjunt de papers lligats entre si referits a un mateix tema.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·gall (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# lligadura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.ɣəˈðu.ɾə/, occidental /ʎi.ɣaˈðu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del llatí medieval ligātūra, segle XIV.

### Nom

lligadura f. ‎(plural lligadures)
* Peça de vestir que es posa al cap.
* (música) Línia que uneix dues notes del mateix to, en una partitura, per indicar que cal interpretar-les com una sola unint la durada.

#### Sinònims

* (línia d’unió de notes) lligat

#### Hipònims

* (peça de vestir) barretina, boina, caputxa, casquet, cucurulla, gandalla, gorra, mitra, mocador, passamuntanyes, quepis, toca, turbant, [xacó]]

#### Traduccions

* Anglès: headdress $^{(en)}$
* Castellà: tocado $^{(es)}$ m.
* Francès: coiffure $^{(fr)}$ f.
* Italià: copricapo $^{(it)}$ m.
* Anglès: tie $^{(en)}$
* Castellà: ligadura $^{(es)}$
* Francès: liaison $^{(fr)}$
* Italià: legatura $^{(it)}$
* Portuguès: ligadura $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ga·du·ra (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# lligaies
## Català
### Verb

lligaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de lligar.
# licitas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪ.kɪ.taːs/

### Adjectiu

licitās
* acusatiu femení plural de licitus

### Verb

licitās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de licitor
# licitasses
## Català
### Verb

licitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb licitar.
# licitassin
## Català
### Verb

licitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb licitar.
# licitassis
## Català
### Verb

licitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb licitar.
# licitator
## Llatí

   * Pronúncia: /lɪ.kɪˈtaː.tɔr/
   * Etimologia: Derivat de licitor.

### Nom

licitātor m. ‎(genitiu licitātōris)
* licitador

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | licitātor | licitātōrēs |
| Vocatiu | licitātor | licitātōrēs |
| Acusatiu | licitātōrem | licitātōrēs |
| Genitiu | licitātōris | licitātōrum |
| Datiu | licitātōrī | licitātōribus |
| Ablatiu | licitātōre | licitātōribus |
# licitatorem
## Llatí

   * Pronúncia: /lɪ.kɪ.taːˈtoː.rɛm/

### Nom

licitātōrem
* acusatiu singular de licitātor
# licitaríveu
## Català
### Verb

licitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de licitar.
# licitassen
## Català
### Verb

licitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb licitar.
# licitatore
## Llatí

   * Pronúncia: /lɪ.kɪ.taːˈtoː.rɛ/

### Nom

licitātōre
* ablatiu singular de licitātor
# llorejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ɾəˈʒa.ɾəm/ balear /ʎo.ɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ʎu.ɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ʎo.ɾeˈʒa.ɾem/, valencià /ʎo.ɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

llorejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de llorejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejàssem
## Català
### Verb

llorejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ɾəˈʒa.ɾəw/ balear /ʎo.ɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ʎu.ɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ʎo.ɾeˈʒa.ɾew/, valencià /ʎo.ɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

llorejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de llorejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejàssiu
## Català
### Verb

llorejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ɾəˈʒa.βəw/ balear /ʎo.ɾəˈd͡ʒa.vəw/, /ʎu.ɾəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎo.ɾeˈʒa.βew/ valencià /ʎo.ɾeˈd͡ʒa.vew/, /ʎo.ɾeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

llorejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llorejar.
# llorejàsseu
## Català
### Verb

llorejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ɾəˈʒa/ balear /ʎo.ɾəˈd͡ʒa/, /ʎu.ɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ʎo.ɾeˈʒa/, valencià /ʎo.ɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

llorejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de llorejar.
# llorejàs
## Català
### Verb

llorejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# llorejàssim
## Català
### Verb

llorejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llorejar.
# magolasses
## Català
### Verb

magolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb magolar.
# magolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣuˈɫa.βəs/ balear /mə.ɣoˈɫa.vəs/, /mə.ɣuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣoˈɫa.βes/ valencià /ma.ɣoˈɫa.ves/, /ma.ɣoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

magolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de magolar.
# magolassin
## Català
### Verb

magolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb magolar.
# magolassis
## Català
### Verb

magolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb magolar.
# magolassen
## Català
### Verb

magolassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb magolar.
# magolats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣuˈɫats/ balear /mə.ɣoˈɫats/, /mə.ɣuˈɫats/ Occidental: /ma.ɣoˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

magolats
* Participi masculí plural del verb magolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·go·lats (3)
* Anagrama: malgasto
# magolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣuˈɫa.βə/ balear /mə.ɣoˈɫa.və/, /mə.ɣuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣoˈɫa.βa/ valencià /ma.ɣoˈɫa.va/, /ma.ɣoˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

magolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de magolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de magolar.
# magolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣuˈɫa.βən/ balear /mə.ɣoˈɫa.vən/, /mə.ɣuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣoˈɫa.βen/ valencià /ma.ɣoˈɫa.ven/, /ma.ɣoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

magolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de magolar.
# magolau
## Català
### Verb

magolau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de magolar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb magolar.
# liderrarenganaino
## Basc
### Nom

liderrarenganaino
* terminatiu definit singular de lider
# liderrarengatik
## Basc
### Nom

liderrarengatik
* causal definit singular de lider
# liderrarengandik
## Basc
### Nom

liderrarengandik
* ablatiu definit singular de lider
# liderrari
## Basc
### Nom

liderrari
* datiu definit singular de lider