OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈi.ɾəs/, occidental /ˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Nom

ires f. pl.
* Forma plural de ira.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·res (2)
* Anagrames: reis, Reis, resi, resí, ries, riés, siré

## Occità
### Nom

ires f. pl.
* forma plural de ira
# reis
## Català

   * Pronúncia: /ˈrejs/, (gironí) /ˈrɛjs/
   * Rimes: -ejs

### Nom

reis m. pl.
* Forma plural de rei.
* Regals fets per la festa dels Reis.

### Verb

reis
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de riure.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: ires, resi, resí, ries, riés, siré

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.iːs/

### Adjectiu

reīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de reus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de reus

### Nom

reīs
* datiu plural de reus
* ablatiu plural de reus
# Reis
## Català

   * Pronúncia: /ˈrejs/
   * Rimes: -ejs

### Nom propi

Reis m. pl.
* Reis d'Orient
* Festa de l’Epifania en què és tradició fer regals als infants.

#### Sinònims

* (Reis d’Orient) Reixos (català occidental)
* (Festa) Dia de Reis, Dia dels Reis
* (Festa) Epifania

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: ires, resi, resí, riés, siré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Atles: ALDC 562, PALDC 270, PALDC 337, PALDC 338.
# risse
## Català
### Verb

risse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rissar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ris·se (2)
* Anagrama: resis
# glamur
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡɫəˈmur/, occidental /ɡɫaˈmuɾ/
   * Rimes: -uɾ
   * Etimologia: De l'anglès glamour ‎(«encís, atractiu»), segle XX, de l'escocès glamer ‎(«encanteri»), de l'anglès mitjà gramer, de gramere ‎(«gramàtica») per la màgia de les paraules inintel·ligibles dels conjurs, del francès antic grammaire, del llatí grammatica. Doblet de gramàtica.

### Nom

glamur m. ‎(plural glamurs)
* Atractiu sofisticat o encant sensual que provoca admiració.

#### Traduccions

* Anglès: glamour $^{(en)}$
* Francès: glamour $^{(fr)}$ m.
* Italià: glamour $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gla·mur (2)
* Heterograma de 6 lletres (aglmru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# resis
## Català

   * Pronúncia: /ˈre.zis/

### Verb

resis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb resar.

#### Variants

* reses, resos

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·sis (2)
* Anagrama: risse
# usessi
## Català
### Verb

usessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ses·si (3)
* Anagrames: essius, suessi, uïsses, uïssés
# glamurs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡɫəˈmurs/, occidental /ɡɫaˈmuɾs/
   * Rimes: -uɾs

### Nom

glamurs m. pl.
* Forma plural de glamur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gla·murs (2)
* Heterograma de 7 lletres (aglmrsu)
# suessi
## Català
### Verb

suessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb suar.

#### Variants

* suessa, sueguessa, sués, suàs, suara

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·es·si (3)
* Anagrames: essius, uïsses, uïssés, usessi
# uïsses
## Català
### Verb

uïsses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de uïssar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ïs·ses (3)
* Anagrames: essius, suessi, usessi
# uïssés
## Català
### Verb

uïssés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb uïssar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb uïssar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ïs·sés (3)
* Anagrames: essius, suessi, usessi
# essius
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsiws/, occidental /eˈsiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

essius m. pl.
* Forma plural de essiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·sius (2)
* Anagrames: suessi, uïsses, uïssés, usessi
# vitets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈtɛts/ balear /viˈtəts/, /viˈtɛts/ Occidental: nord-occidental /biˈtets/ valencià /viˈtets/, /biˈtets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

vitets m. pl.
* Forma plural de vitet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·tets (2)
* Anagrama: vestit
# vestit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈtit/, balear /vəsˈtit/ Occidental: nord-occidental /besˈtit/ valencià /vesˈtit/, /besˈtit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Del llatí vestitus.

### Nom

vestit m. ‎(plural vestits)
* Qualsevol dels elements, normalment de roba, que hom utilitza per cobrir-se el cos, la roba interior n'és una excepció.

#### Traduccions

* Alemany: Kleid $^{(de)}$ n., Anzug $^{(de)}$ m.
* Anglès: dress $^{(en)}$, suit $^{(en)}$
* Castellà: vestido $^{(es)}$ m.
* Francès: vêtement $^{(fr)}$ m., costume $^{(fr)}$ m.
* Italià: vestito $^{(it)}$ m., abito $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: VESTIT $^{(csc)}$

### Verb

vestit
* Participi masculí singular del verb vestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·tit (2)
* Anagrama: vitets

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# sexi
## Català

   * Pronúncia: /ˈsɛk.si/
   * Etimologia: De l'anglès sexy.

### Adjectiu

sexi inv. ‎(plural sexis)
* Que provoca desig sexual.
* (rar) Sexual, relatiu o corresponent al sexe.

#### Traduccions

* Anglès: sexy $^{(en)}$
* Castellà: sexi $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·xi (2)
* Anagrames: ixes $^{(revers)}$, xies

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot, ésAdir
# xies
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ˈt͡ʃi.as/

### Nom

xies f. pl.
* Forma plural de xia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xi·es (2)
* Anagrames: ixes, sexi
# ixes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈi.ʃəs/, occidental /ˈi.ʃes/
   * Rimes: -iʃes

### Verb

ixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de eixir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* [1] ixis
* [2] ixis, isques

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·xes (2)
* Anagrames: sexi $^{(revers)}$, xies

## Francès

   * Pronúncia: /iks/

### Nom

ixes m. pl.
* forma plural de ixe
# sojorne
## Català
### Verb

sojorne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sojornar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sojornar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sojornar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sojornar.

#### Variants

* [1] sojorno, sojorni, sojorn
* [2] sojorni
* [3] sojorni
* [4] sojorni

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·jor·ne (3)
* Anagrama: ronsejo
# ronsejo
## Català
### Verb

ronsejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·jo (3)
* Anagrama: sojorne
# morell
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muˈɾeʎ/ balear /moˈɾeʎ/, /muˈɾeʎ/ Occidental: /moˈɾeʎ/
   * Rimes: -eʎ

### Nom

morell m. ‎(plural morells)
* rajada caputxa
* rajada cardaire
* rajada clavellada
* rajada morella

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·rell (2)
* Anagrames: mòller, rollem

### Vegeu també

* morell. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rollem
## Català
### Verb

rollem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb rollar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb rollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·llem (2)
* Anagrames: mòller, morell
# mòller
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈmɔ.ʎə/, (gironí) /ˈmo.ʎə/ Occidental: nord-occidental /ˈmɔ.ʎe/, valencià /ˈmɔ.ʎeɾ/
   * Etimologia: Del llatí mulier en nominatiu. Doblet de muller via l’acusatiu.

### Nom

mòller f. ‎(només en singular)
* Usat en la locució marit i mòller.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mò·ller (2)
* Anagrames: morell, rollem

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# sollen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈso.ʎən/ balear /ˈso.ʎən/, /ˈso.jən/ Occidental: /ˈso.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

sollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de sollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·llen (2)
* Anagrames: enllòs, lleons

## Català antic
### Verb

sollen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de sollar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de sollar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de sollar

## Alemany

   * Pronúncia: /ˈzɔlən/; Alemanya , Àustria
   * Etimologia: De l'alemany antic skulan, procedent del protogermànic *skulaną.

### Verb

sollen
* haver de (obligació subjectiva)
    Ich soll das machen. - «Hauria de fer això.»
    Ich soll mal im Internet nachschauen - «Hauria de buscar en internet.»
* Auxiliar per indicar possibilitat
    Falls wir im Lotto gewinnen sollten, kaufe ich einen Sportwagen. - «Si guanyessim la loteria, em compraria un cotxe esportiu.»

### Notes

* La diferència amb el verb müssen és que aquest s'empra per parlar d'una obligació real i objectiva, mentre que sollen s'empra per expressar l'obligació subjectiva o de tipus moral.

#### Conjugació

| Infinitiu | sollen |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | gesollt |
| Temps passat | ich sollte |
| Participi present | sollend |
| Tercera persona sing. present | er/sie soll |
# lleons
## Català
### Nom

lleons m. pl.
* Forma plural de lleó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·ons (2)
* Anagrames: enllòs, sollen
# enllòs
## Català
### Verb

enllòs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enllosar.

#### Variants

* enlloso, enllose, enllosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llòs (2)
* Anagrames: lleons, sollen
# entoll
## Català
### Verb

entoll
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entollar.

#### Variants

* entollo, entolle, entolli

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·toll (2)
* Anagrama: tonell
# mostel
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈtɛɫ/ balear /mosˈtɛɫ/, /musˈtɛɫ/ Occidental: /mosˈtɛɫ/
   * Rimes: -ɛl

### Nom

mostel m. ‎(plural mostels)
* capellà

### Miscel·lània

* Síl·labes: mos·tel (2)
* Heterograma de 6 lletres (elmost)
* Anagrames: molest, moltes, mòltes, motles, soltem

### Vegeu també

* mostel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# soltem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suɫˈtɛm/ balear /soɫˈtəm/, /suɫˈtɛm/ Occidental: /soɫˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

soltem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de soltar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb soltar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb soltar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sol·tem (2)
* Heterograma de 6 lletres (elmost)
* Anagrames: molest, moltes, mòltes, mostel, motles
# motles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈmɔɫ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /ˈmɔɫ.ɫes/ valencià /ˈmɔɫ.ɫes/, /ˈmɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔlles

### Nom

motles m. pl.
* Forma plural de motle.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mot·les (2)
* Heterograma de 6 lletres (elmost)
* Anagrames: molest, moltes, mòltes, mostel, soltem
# molest
## Català
### Verb

molest
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de molestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·lest (2)
* Heterograma de 6 lletres (elmost)
* Anagrames: moltes, mòltes, mostel, motles, soltem
# solten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsɔɫ.tən/, occidental /ˈsɔɫ.ten/

### Verb

solten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de soltar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb soltar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb soltar.

#### Variants

* [2] soltin
* [3] soltin

### Miscel·lània

* Síl·labes: sol·ten (2)
* Heterograma de 6 lletres (elnost)
* Anagrames: lentos, letons
# letons
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫəˈtons/, occidental /ɫeˈtons/
   * Rimes: -ons

### Nom

letons m. pl.
* Forma plural de letó.

### Adjectiu

letons m. pl.
* Forma plural de letó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: le·tons (2)
* Heterograma de 6 lletres (elnost)
* Anagrames: lentos, solten
# lentos
## Català

   * Pronúncia: /ˈɫen.tos/

### Nom

lentos m. pl.
* Forma plural de lento.

### Miscel·lània

* Síl·labes: len·tos (2)
* Heterograma de 6 lletres (elnost)
* Anagrames: letons, solten

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈlen.tos/, meridional \ˈleŋ.toh\
       Americà: alt /ˈlen.t(o)s/, baix \ˈleŋ.toh\, austral /ˈlen.tos/
   * Rimes: -entos

### Adjectiu

lentos m. pl.
* forma plural de lento

### Miscel·lània

* Síl·labes: len·tos (2)
* Heterograma de 6 lletres (elnost)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɛn.toːs/

### Adjectiu

lentōs
* acusatiu masculí plural de lentus

## Portuguès
### Adjectiu

lentos m. pl.
* forma plural de lento
# retolo
## Català
### Verb

retolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de retolar.

#### Variants

* retole, retoli, retol

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·to·lo (3)
* Anagrama: tolero
# tolero
## Català
### Verb

tolero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tolerar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tolerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tolerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·le·ro (3)
* Anagrama: retolo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /toˈle.ɾo/
       Americà: alt /t(o)ˈle.ɾo/, baix /toˈle.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

tolero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb tolerar

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·le·ro (3)
* Anagrames: lotero, troleo, troleó
# espols
## Català
### Verb

espols
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espolsar.

#### Variants

* espolso, espolse, espolsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pols (2)
* Anagrames: pèsols, pésols
# pèsols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpɛ.zuɫs/ balear /ˈpə.zoɫs/, /ˈpɛ.zuɫs/ Occidental: /ˈpe.zoɫs/

### Nom

pèsols m. pl.
* Forma plural de pèsol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pè·sols (2)
* Anagrama: espols
# pésols
## Català
### Nom

pésols m. pl.
* Forma plural de pésol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pé·sols (2)
* Anagrama: espols
# tolre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɔɫ.rə/, occidental /ˈtɔɫ.re/
   * Etimologia: Variant de toldre.

### Verb

tolre trans.
* (arcaisme, pallarès) llevar

#### Conjugació

La mateixa que toldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tol·re (2)
* Anagrames: retol, rètol, Terol, toler

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# Terol
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈɾɔɫ/, occidental /teˈɾɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del llatí Turiolum amb fonètica àrab, diminutiu de Túria, probablement d’origen ibèric. Documentat des del segle XIII. Doblet de Turol amb evolució fonètica catalana.

### Nom propi

Terol m.
* Ciutat i província meridional de l’Aragó.
* Cognom

#### Derivats

* terolenc, terolà

#### Traduccions

* Aragonès: Tergüel $^{(an)}$
* Castellà: Teruel $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Te·rol (2)
* Anagrames: retol, rètol, toler, tolre

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, GEC
* Cognoms de la població, Idescat
# retol
## Català
### Verb

retol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de retolar.

#### Variants

* retolo, retole, retoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tol (2)
* Anagrames: Terol, toler, tolre
# rètol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈrɛ.tuɫ/ balear /ˈrɛ.toɫ/, /ˈrɛ.tuɫ/ Occidental: /ˈrɛ.toɫ/
   * Etimologia: Del català antic ròtol ‎(«document enrotllat») per influència de retolar, del llatí rotulus, masculí de rotula, diminutiu de rota ‎(«roda»), segle XVI. Doblet de rotlle, ròtula, rull i rol.

### Nom

rètol m. ‎(plural rètols)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Traduccions

* Anglès: sign $^{(en)}$, heading $^{(en)}$, placard $^{(en)}$
* Castellà: rótulo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rè·tol (2)
* Anagrames: Terol, toler, tolre

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# toler
## Català
### Verb

toler
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tolerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ler (2)
* Anagrames: retol, rètol, Terol, tolre
# soltés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suɫˈtes/ balear /soɫˈtes/, /suɫˈtes/ Occidental: /soɫˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

soltés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb soltar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb soltar.

#### Variants

* [1] soltara
* [2] soltara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sol·tés (2)
* Anagrama: estols
# solte
## Català
### Verb

solte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de soltar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb soltar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb soltar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb soltar.

#### Variants

* [1] solto, solti
* [2] solti
* [3] solti
* [4] solti

### Miscel·lània

* Síl·labes: sol·te (2)
* Anagrama: estol
# estols
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔɫs/, occidental /esˈtɔɫs/
   * Rimes: -ɔls

### Nom

estols m. pl.
* Forma plural de estol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tols (2)
* Anagrames: soltes, soltés
# estol
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔɫ/, occidental /esˈtɔɫ/
       Informal: occidental /asˈtɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del llatí stolus, segle XIV.

### Nom

estol m. ‎(plural estols)
* Conjunt de vaixells.
* Colla.

#### Sinònims

* (estol organitzat) esquadra, flota

#### Traduccions

* Anglès: squadron $^{(en)}$
* Castellà: escuadra $^{(es)}$ f.
* Francès: escadre $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tol (2)
* Anagrama: solte

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# xel
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʃɛɫ/, occidental /ˈt͡ʃɛɫ/
   * Rimes: -ɛl
   * Etimologia: De l'anglès shell ‎(«petxina»), introduït a Menorca el segle XVIII.

### Nom

xel m. ‎(plural xels)
* (menorquí) petxina de pelegrí
* Mol·lusc de la família dels pectínids, amb closca de plecs amples i arrodonits de color clar (Aequipecten opercularis).

#### Variants

* (Aequipecten opercularis) xelet

#### Traduccions

* Anglès: queen scallop $^{(en)}$
* Castellà: volandeira $^{(es)}$ f.
* Francès: vanneau $^{(fr)}$ m.
* Italià: canestrello $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: Elx

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, Termcat
# Elx
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɛʎʃ/, valencià /ˈɛʎt͡ʃ/
   * Etimologia: De l'àrab andalusí *Ils, del llatí Illici, documentat abans en grec antic Ιλιχἰς ‎(Ilikhis), d’origen ibèric relacionat amb iltiŕ ‎(, «ciutadella»).

### Nom propi

Elx m.
* Ciutat i municipi del Baix Vinalopó situat al sud-oest d’Alacant.

#### Relacionats

* il·licità, elxà

#### Traduccions

* Castellà: Elche $^{(es)}$
* Llatí: Illici $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: xel

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, GEC
# mermo
## Català
### Verb

mermo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mermar.

#### Variants

* merme, mermi

### Miscel·lània

* Síl·labes: mer·mo (2)
* Anagrama: memor
# memor
## Català
### Verb

memor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de memorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·mor (2)
* Anagrama: mermo
# rompé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rumˈpe/ balear /romˈpe/, /rumˈpe/ Occidental: /romˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

rompé
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rompre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rom·pé (2)
* Anagrames: empro, pomer, porem, premo
# porem
## Català
### Verb

porem
* (col·loquial pirinenc, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del futur de poder.

#### Variants

* podrem, poguerem

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·rem (2)
* Anagrames: empro, pomer, premo, rompé

## Català antic
### Verb

porem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de poder

#### Variants

* podrem
# premo
## Català

   * Pronúncia: central /ˈpɾe.mu/, occidental /ˈpɾe.mo/
   * Rimes: -emo

### Verb

premo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de prémer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb prémer.

#### Variants

* [1] prem, premi
* [2] premi, prema

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·mo (2)
* Anagrames: empro, pomer, porem, rompé

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈprɛ.moː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *per- ‎(«fer força, copejar»).

### Verb

premō ‎(1a present$^?$), premis ‎(2a present), premere ‎(infinitiu), pressī ‎(perfet), pressum ‎(supí)
* espentar, jo espento, empentar, jo empento
* prémer, jo premo
    Ex.: Caseum premere , (traducció:«prémer per fer formatge»)
* pressionar, jo pressiono
* perseguir, jo persegueixo, empaitar, jo empaito
    Ex.: Vestigia alicujus premere , (traducció:«perseguir el rastre d'algú »)
* estroncar, jo estronco
    Ex.: Premere sanguinem, (traducció:«estroncar la sang»)
* esprémer, jo espremo
    Ex.: Premere vina, (traducció:«esprémer el raïm»)
* copejar, jo copejo, tallar, jo tallo
    Ex.: Premant falce vitem, (traducció:«que tallin la vinya amb la falç»)
# empro
## Català
### Verb

empro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pro (2)
* Anagrames: pomer, porem, premo, rompé
# pomer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /puˈme/ balear /poˈme/, /puˈme/ Occidental: nord-occidental /poˈme/, valencià /poˈmeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De poma i el sufix -er, segle XIV.

### Nom

pomer m. ‎(plural pomers)
* (septentrional, central sept., nord-occidental) Forma alternativa de pomera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·mer (2)
* Anagrames: empro, porem, premo, rompé

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# premso
## Català
### Verb

premso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de premsar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb premsar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb premsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: prem·so (2)
* Heterograma de 6 lletres (emoprs)
* Anagrames: pomers, premos, promès, promés, rompes, rompés